<akomaNtoso xmlns="http://docs.oasis-open.org/legaldocml/ns/akn/3.0" xmlns:finlex="http://data.finlex.fi/schema/finlex">
    <doc name="main">
        <meta>
            <identification source="#organization_fi.finlex">
                <FRBRWork>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1978/66/!main"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1978/66"/>
                    <FRBRdate date="1978-12-15" name="dateIssued"/>
                    <FRBRauthor as="#role_author" href="#organization_fi.ministry-of-finance"/>
                    <FRBRcountry value="fi"/>
                    <FRBRsubtype value="tax-treaty-consolidated"/>
                    <FRBRnumber value="66"/>
                </FRBRWork>
                <FRBRExpression>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1978/66/fin@/!main"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1978/66/fin@"/>
                    <FRBRdate date="1978-12-15" name="dateIssued"/>
                    <FRBRauthor as="#role_author" href="#organization_fi.ministry-of-finance"/>
                    <FRBRlanguage language="fin"/>
                </FRBRExpression>
                <FRBRManifestation>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1978/66/fin@/!main.xml"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1978/66/fin@.akn"/>
                    <FRBRdate date="2026-04-15" name="dateProduced"/>
                    <FRBRauthor as="#role_editor" href="#organization_fi.finlex"/>
                    <FRBRformat value="xml"/>
                </FRBRManifestation>
            </identification>
            <references source="#organization_fi.finlex">
                <TLCOrganization eId="organization_fi.finlex" href="/akn/ontology/organization/fi.finlex" showAs="Finlex"/>
                <TLCRole eId="role_author" href="/akn/ontology/role/author" showAs="Tekijä"/>
                <TLCRole eId="role_editor" href="/akn/ontology/role/editor" showAs="Toimittaja"/>
                <TLCOrganization eId="organization_fi.ministry-of-finance" href="/akn/ontology/organization/fi.ministry-of-finance" showAs="Valtiovarainministeriö"/>
            </references>
            <proprietary source="#organization_fi.finlex">
                <finlex:documentYear>1978</finlex:documentYear>
                <finlex:broughtIntoForceBy>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/1978/65"/>
                    </finlex:treatyReference>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/1978/66"/>
                    </finlex:treatyReference>
                    <finlex:statuteReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/act/statute/1978/1002"/>
                    </finlex:statuteReference>
                    <finlex:statuteReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/act/statute/1978/1003"/>
                    </finlex:statuteReference>
                </finlex:broughtIntoForceBy>
                <finlex:amendedBy>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/1997/53"/>
                    </finlex:treatyReference>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/1997/54"/>
                    </finlex:treatyReference>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/2014/12"/>
                    </finlex:treatyReference>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/2014/13"/>
                    </finlex:treatyReference>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/2014/65"/>
                    </finlex:treatyReference>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/2019/63"/>
                    </finlex:treatyReference>
                </finlex:amendedBy>
                <finlex:treatyParty code="be">Belgia</finlex:treatyParty>
                <finlex:isSynthesised>true</finlex:isSynthesised>
            </proprietary>
        </meta>
        <preface>
            <p>
                <docNumber>65-66/1978</docNumber>
                <docTitle>Suomen Tasavallan ja Belgian Kuningaskunnan välinen sopimus tulo- ja varallisuusveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi</docTitle>
            </p>
        </preface>
        <preamble>
            <p>
                <embeddedStructure class="mli-addition">
                    <tblock>
                        <heading>YLEISSOPIMUKSEN JA SUOMEN TASAVALLAN JA BELGIAN KUNINGASKUNNAN VÄLISEN, TULO- JA VARALLISUUSVEROJA KOSKEVAN KAKSINKERTAISEN VEROTUKSEN VÄLTTÄMISTÄ JA VERON KIERTÄMISEN ESTÄMISTÄ KOSKEVAN SOPIMUKSEN SYNTESOITU TEKSTI</heading>
                        <p>Tässä asiakirjassa esitetään syntesoitu teksti tulo- ja varallisuusveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi Suomen tasavallan ja Belgian kuningaskunnan välillä 18 päivänä toukokuuta 1976 tehdyn sopimuksen sekä 13 päivänä maaliskuuta 1991 tehdyn lisäsopimuksen ja 15 päivänä syyskuuta 2009 tehdyn pöytäkirjan (”sopimus”) soveltamista varten, sellaisena kuin se on mukautettuna Suomen tasavallan ja Belgian kuningaskunnan 7 päivänä kesäkuuta 2017 allekirjoittamalla monenvälisellä yleissopimuksella, jolla toteutetaan verosopimuksiin liittyvät toimenpiteet veropohjan rapautumisen ja voitonsiirron estämiseksi (”yleissopimus”).</p>
                        <p>Tämä asiakirja on laadittu Belgian kuningaskunnan toimivaltaista viranomaista kuullen, ja se sisältää yhteisymmärryksen sopimukseen yleissopimuksella tehdyistä mukautuksista.</p>
                        <p>Asiakirja on laadittu 25 päivänä helmikuuta 2019 tapahtuneen hyväksynnän yhteydessä
      tallettajalle toimitetun Suomen tasavallan yleissopimusta koskevan kannanoton ja 26 päivänä
      kesäkuuta 2019 tapahtuneen ratifioinnin yhteydessä tallettajalle toimitetun Belgian
      kuningaskunnan yleissopimusta koskevan kannanoton perusteella. Näitä yleissopimusta koskevia
      kannanottoja voidaan muuttaa yleissopimuksen määräysten mukaisesti. Yleissopimusta koskeviin
      kannanottoihin tehdyt muutokset voivat muuttaa yleissopimuksen vaikutuksia sopimukseen. Suomen
      tasavalta muutti yleissopimusta koskevaa kannanottoaan peruuttamalla 9 artiklaan tekemänsä
      varauman ja antamalla ilmoituksia (Suomen tasavallan yleissopimusta koskeva konsolidoitu
      kannanotto 27 päivänä kesäkuuta 2023). Nämä muutokset eivät muuttaneet yleissopimuksen
      vaikutuksia sopimukseen.</p>
                        <p>Sopimuksen ja yleissopimuksen todistusvoimaisia oikeudellisia tekstejä sovelletaan ensisijaisesti, ja ne ovat edelleen sovellettavat oikeudelliset tekstit. Vaikka tässä syntesoidussa tekstissä esitettyyn sopimukseen on lukemisen helpottamiseksi sisällytetty (13 päivänä maaliskuuta 1991 ja 15 päivänä syyskuuta 2009 tehtyihin) lisäsopimukseen ja pöytäkirjaan sisältyvät muutokset alkuperäiseen vuoden 1976 sopimukseen, vuoden 1976 sopimus ja (13 päivänä maaliskuuta 1991 ja 15 päivänä syyskuuta 2009 tehdyt) lisäsopimus ja pöytäkirja ovat edelleen sovellettavat oikeudelliset tekstit.</p>
                        <p>Yleissopimuksen määräykset, joita on sovellettava sopimuksen määräyksiin, sisältyvät tämän asiakirjan tekstissä sopimuksen relevanttien määräysten yhteydessä oleviin laatikoihin. Yleissopimuksen määräykset sisältävät laatikot on lisätty yleensä vuoden 2017 OECD:n malliverosopimuksen määräysten järjestyksessä.</p>
                        <p>Yleissopimuksen määräysten tekstin muutokset on tehty tarkoituksena mukauttaa yleissopimuksessa käytetty käsitteistö sopimuksessa käytettyyn käsitteistöön (esimerkiksi ”soveltamisalan verosopimus” ja ”sopimus”, ”verosopimusosapuolet” ja ”sopimusvaltiot”) sekä helpottaa yleissopimuksen määräysten ymmärtämistä. Käsitteistömuutosten tarkoituksena on lisätä asiakirjan luettavuutta, eikä niiden tarkoituksena ole muuttaa yleissopimuksen määräysten asiasisältöä. Vastaavasti muutoksia on tehty niihin yleissopimuksen määräysten kohtiin, joissa kuvataan sopimuksen nykyisiä määräyksiä: kuvaileva kielenkäyttö on korvattu luettavuuden helpottamiseksi viittauksilla nykyisiin määräyksiin.</p>
                        <p>Kaikissa tapauksissa sopimuksen määräyksiin tai sopimukseen kohdistuvat viittaukset on ymmärrettävä viittauksiksi sopimukseen sellaisena kuin se on mukautettuna yleissopimuksen määräyksillä, sikäli kuin kyseiset yleissopimuksen määräykset ovat tulleet voimaan.</p>
                        <p>
                            <b>Yleissopimuksen määräysten soveltamisen alkaminen</b>
                        </p>
                        <p>Tähän sopimukseen sovellettavat yleissopimuksen määräykset eivät tule voimaan samoina päivinä kuin sopimuksen alkuperäiset määräykset. Kukin yleissopimuksen määräys voi tulla sovellettavaksi eri päivänä asianomaisten verolajien (lähteellä pidätettävät tai muut kannettavat verot) ja sen mukaan, mitä Suomen tasavalta ja Belgian kuningaskunta ovat omissa kannanotoissaan yleissopimukseen päättäneet.</p>
                        <p>Ratifioimis- tai hyväksymiskirjojen tallettamispäivät: Suomen tasavallan osalta 25 päivänä helmikuuta 2019 ja Belgian kuningaskunnan osalta 26 päivänä kesäkuuta 2019.</p>
                        <p>Yleissopimuksen voimaantulo: Suomen tasavallan osalta 1 päivänä kesäkuuta 2019 ja Belgian kuningaskunnan osalta 1 päivänä lokakuuta 2019.</p>
                        <p>Täsmälliset tiedot päivämääristä, jolloin tai joiden jälkeen kutakin yleissopimuksen määräystä aletaan soveltaa sopimuksen osalta, annetaan tämän asiakirjan eri osissa läpi tekstin.</p>
                        <p>
                            <b>Viitteet</b>
                        </p>
                        <p>Yleissopimuksen todistusvoimaiset oikeudelliset tekstit ovat saatavilla yleissopimuksen tallettajan (OECD) verkkosivustolta:</p>
                        <p>
                            – englanniksi: 
                            <a href="http://www.oecd.org/tax/treaties/multilateral-convention-to-implement-tax-treaty-related-measures-to-prevent-BEPS.pdf">http://www.oecd.org/tax/treaties/multilateral-convention-to-implement-tax-treaty-related-measures-to-prevent-BEPS.pdf</a>
                             ja
                        </p>
                        <p>
                            – ranskaksi: 
                            <a href="http://www.oecd.org/fr/fiscalite/conventions/convention-multilaterale-pour-la-mise-en-oeuvre-des-mesures-relatives-aux-conventions-fiscales-pour-prevenir-le-BEPS.pdf">http://www.oecd.org/fr/fiscalite/conventions/convention-multilaterale-pour-la-mise-en-oeuvre-des-mesures-relatives-aux-conventions-fiscales-pour-prevenir-le-BEPS.pdf</a>
                        </p>
                        <p>
                            Helmikuun 25 päivänä 2019 tapahtuneen hyväksynnän yhteydessä tallettajalle toimitettu
      Suomen tasavallan yleissopimusta koskeva kannanotto, kesäkuun 27 päivänä 2023 tallettajalle
      toimitettu Suomen tasavallan yleissopimusta koskeva konsolidoitu kannanotto ja 26 päivänä
      kesäkuuta 2019 tapahtuneen ratifioinnin yhteydessä tallettajalle toimitettu Belgian
      kuningaskunnan yleissopimusta koskeva kannanotto ovat saatavilla yleissopimuksen tallettajan
      (OECD) verkkosivustolta:
                            <a href="http://www.oecd.org/tax/treaties/beps-mli-signatories-and-parties.pdf">http://www.oecd.org/tax/treaties/beps-mli-signatories-and-parties.pdf</a>
                        </p>
                        <p>
                            Yleissopimusta koskeva vastaavuustietokanta on yleisesti käytettävissä OECD:n verkkosivustolla: 
                            <a href="http://www.oecd.org/tax/treaties/mli-matching-database.htm">http://www.oecd.org/tax/treaties/mli-matching-database.htm</a>
                        </p>
                        <p>
                            Laki veropohjan rapautumisen ja voitonsiirron estämiseksi verosopimuksiin toteuttavista toimenpiteistä tehdystä yleissopimuksesta on julkaistu säädöskokoelmassa 231/2019 
                            <a href="https://www.finlex.fi/fi/laki/alkup/2019/20190231">https://www.finlex.fi/fi/laki/alkup/2019/20190231</a>
                        </p>
                        <p>
                            Valtioneuvoston asetus yleissopimuksen voimaantulosta sekä laki ja suomenkielinen
      yleissopimuksen teksti (käännös) on julkaistu säädöskokoelman sopimussarjassa SopS 21-22/2019
                            <a href="https://www.finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2019/20190021">https://www.finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2019/20190021</a>
                                  ja
                            <a href="https://www.finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2019/20190022">https://www.finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2019/20190022</a>
                        </p>
                        <p>
                            Valtiovarainministeriön ilmoitus yleissopimuksen 9 artiklaan tehdyn varauman
      peruuttamisesta ja ilmoitusten antamisesta on julkaistu säädöskokoelman sopimussarjassa SopS
      48/2023
                            <a href="https://finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2023/20230048/20230048_1">https://finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2023/20230048/20230048_1</a>
                        </p>
                        <p>
                            Valtiovarainministeriön ilmoitus yleissopimuksen voimaantulosta Belgian kuningaskunnassa on julkaistu säädöskokoelman sopimussarjassa SopS 63/2019 
                            <a href="https://finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2019/20190063">https://finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2019/20190063</a>
                        </p>
                        <p>
                            Toukokuun 18 päivänä 1976 allekirjoitettu Suomen tasavallan ja Belgian kuningaskunnan välinen sopimus tulo- ja varallisuusveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi on julkaistu säädöskokoelman sopimussarjassa SopS 66/1978 
                            <a href="https://www.finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/1978/19780066">https://www.finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/1978/19780066</a>
                        </p>
                        <p>
                            Maaliskuun 13 päivänä 1991 allekirjoitettu lisäsopimus Suomen tasavallan ja Belgian kuningaskunnan välillä tulo- ja varallisuusveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi tehdyn sopimuksen muuttamisesta on julkaistu säädöskokoelman sopimussarjassa SopS 54/1997 
                            <a href="https://www.finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/1997/19970054/19970054_2">https://www.finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/1997/19970054/19970054_2</a>
                        </p>
                        <p>
                            Syyskuun 15 päivänä 2009 allekirjoitettu pöytäkirja Suomen tasavallan ja Belgian kuningaskunnan välillä 18 päivänä toukokuuta 1976 tehdyn ja 13 päivänä maaliskuuta 1991 tehdyllä lisäsopimuksella muutetun, tulo- ja varallisuusveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi tehdyn sopimuksen muuttamisesta on julkaistu säädöskokoelman sopimussarjassa SopS 13/2014 
                            <a href="https://www.finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2014/20140013">https://www.finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2014/20140013</a>
                        </p>
                        <p>
                            Noottienvaihto 9 päivänä helmikuuta ja 2 päivänä maaliskuuta 2011 SopS 65/2014 
                            <a href="https://www.finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2014/20140065">https://www.finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2014/20140065</a>
                        </p>
                    </tblock>
                </embeddedStructure>
            </p>
            <p>
                <authorialNote>
                    <p>(Käännös)</p>
                </authorialNote>
            </p>
            <p class="title">Suomen Tasavallan ja Belgian Kuningaskunnan välinen sopimus tulo- ja varallisuusveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi</p>
            <p>Suomen Tasavallan hallitus ja Belgian Kuningaskunnan hallitus,</p>
            <p>
                <embeddedStructure class="mli-replaced">
                    <p>
                        <authorialNote>
                            <p>[KORVATTU yleissopimuksen 6 artiklan 1 kappaleella]</p>
                        </authorialNote>
                    </p>
                    <p>[haluten tehdä uuden sopimuksen tulo- ja varallisuusveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi,]</p>
                </embeddedStructure>
            </p>
            <p>
                <embeddedStructure class="mli-replacement">
                    <p>
                        <authorialNote>
                            <p>
                                Seuraava yleissopimuksen 6 artiklan 1 kappale korvaa tekstin, jossa viitataan tämän sopimuksen johdannossa ilmoitettuun tarkoitukseen kaksinkertaisen verotuksen poistamiseksi:
                                <authorialNote marker="1" placement="bottom">
                                    <p>Yleissopimuksen 35 artiklan 1 ja 3 kappaleen mukaisesti Suomen tasavalta alkaa soveltaa yleissopimuksen 6 artiklan 1 kappaletta tähän sopimukseen:</p>
                                    <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta määriin, jotka maksetaan tai hyvitetään verosopimusosapuolen ulkopuolella asuville, jos tällaiset verot aiheuttava tapahtuma tapahtuu 1 päivänä tammikuuta 2020 tai sen jälkeen; ja</p>
                                    <p>b) kaikkien muiden Suomen tasavallan kantamien verojen osalta veroihin, jotka kannetaan 1 päivänä tammikuuta 2021 tai sen jälkeen alkavilla verokausilla;</p>
                                    <p>sekä</p>
                                    <p>Yleissopimuksen 35 artiklan 1 kappaleen mukaisesti Belgian kuningaskunta alkaa soveltaa yleissopimuksen 6 artiklan 1 kappaletta tähän sopimukseen:</p>
                                    <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta määriin, jotka maksetaan tai hyvitetään verosopimusosapuolen ulkopuolella asuville, jos tällaiset verot aiheuttava tapahtuma tapahtuu 1 päivänä tammikuuta 2020 tai sen jälkeen; ja</p>
                                    <p>b) kaikkien muiden Belgian kuningaskunnan kantamien verojen osalta veroihin, jotka kannetaan 1 päivänä huhtikuuta 2020 tai sen jälkeen alkavilla verokausilla.</p>
                                </authorialNote>
                            </p>
                        </authorialNote>
                    </p>
                    <p>
                        <i>(Käännös)</i>
                    </p>
                    <article>
                        <num>YLEISSOPIMUKSEN 6 ARTIKLA – SOVELTAMISALAN VEROSOPIMUKSEN TARKOITUS</num>
                        <content>
                            <p>
                                Jotka aikovat poistaa kaksinkertaisen verotuksen [
                                <i>tämän sopimuksen</i>
                                ] soveltamisalaan kuuluvien verojen osalta luomatta tilaisuuksia verottamatta jäämiseen tai alennettuun verotukseen veron kiertämisellä tai välttämisellä (mukaan lukien sopimuskeinottelujärjestelyt, joilla tähdätään [
                                <i>sopimuksessa</i>
                                ] määrättyjen huojennusten hankkimiseen kolmansilla lainkäyttöalueilla asuvien henkilöiden välilliseksi hyödyksi),
                            </p>
                        </content>
                    </article>
                </embeddedStructure>
            </p>
            <p>ovat sopineet seuraavasta:</p>
        </preamble>
        <mainBody>
            <article eId="art_1">
                <num>1 artikla</num>
                <heading>Henkilöllinen soveltamisala</heading>
                <content>
                    <p>Tätä sopimusta sovelletaan jommassakummassa tai kummassakin sopimusvaltiossa asuviin henkilöihin.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_2">
                <num>2 artikla</num>
                <heading>Sopimuksessa tarkoitetut verot</heading>
                <content>
                    <p>1. Tätä sopimusta sovelletaan sopimusvaltiolle, sen julkisyhteisölle tai paikallisviranomaiselle tulon ja varallisuuden perusteella suoritettaviin veroihin niiden kantotavasta riippumatta.</p>
                    <p>2. Tulon ja varallisuuden perusteella suoritettavina veroina pidetään kaikkia tulon tai varallisuuden kokonaismäärän taikka tulon tai varallisuuden osan perusteella suoritettavia veroja, niihin luettuina irtaimen tai kiinteän omaisuuden luovutuksesta saadun voiton samoin kuin arvonnousun perusteella suoritettavat verot.</p>
                    <p>3. Verot, joihin tätä sopimusta sovelletaan, ovat tällä hetkellä erityisesti:</p>
                    <p>a) Belgiassa:</p>
                    <p>1) luonnollisten henkilöiden vero (impôt des personnes physiques – personenbelasting);</p>
                    <p>2) yhtiövero (impôt des sociétés – vennootschapsbelasting);</p>
                    <p>3) oikeushenkilövero (impôt des personnes morales – rechtspersonenbelasting);</p>
                    <p>4) henkilöiden, jotka eivät asu maassa, maksettava vero (impôt des non-résidents – belasting van de niet-verblijfhouders);</p>
                    <p>niihin luettuina ennakot, mainittujen verojen ja ennakoiden lisäverot sekä luonnollisten henkilöiden veroon liittyvä kunnallinen lisävero;</p>
                    <p>(jäljempänä ”Belgian vero”);</p>
                    <p>b) Suomessa:</p>
                    <p>1) valtion tulo- ja varallisuusvero;</p>
                    <p>2) kunnallisvero;</p>
                    <p>3) kirkollisvero; ja</p>
                    <p>4) merimiesvero;</p>
                    <p>(jäljempänä ”Suomen vero”).</p>
                    <p>4. Tätä sopimusta sovelletaan myös kaikkiin samanlaisiin tai olennaisesti samanluonteisiin veroihin, joita on tämän sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen suoritettava tällä hetkellä suoritettavien verojen ohella tai asemesta. Sopimusvaltioiden asianomaisten viranomaisten on ilmoitettava toisilleen verolainsäädäntöönsä tehdyistä merkittävistä muutoksista.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_3">
                <num>3 artikla</num>
                <heading>Yleiset määritelmät</heading>
                <content>
                    <p>1. Tässä sopimuksessa, jollei asiayhteydestä muuta johdu:</p>
                    <p>a) sanonnalla ”Belgia” tarkoitetaan Belgian Kuningaskuntaa ja maantieteellisessä merkityksessä käytettynä siihen luettuna Belgian kansallisen määräysvallan ulkopuolella olevat alueet, jotka Belgian mannermaajalustaa koskevien lakien mukaan ja kansainvälisen oikeuden mukaisesti on määritelty tai tullaan määrittelemään alueeksi, jolla Belgia voi käyttää oikeuksiaan meren pohjaan ja sen sisustaan sekä niiden luonnonvaroihin;</p>
                    <p>b) sanonnalla ”Suomi” tarkoitetaan Suomen Tasavaltaa ja maantieteellisessä merkityksessä käytettynä, Suomen Tasavallan aluetta ja Suomen Tasavallan aluevesiin rajoittuvia alueita, joilla Suomi lainsäädäntönsä mukaan ja kansainvälisen oikeuden mukaisesti voi käyttää oikeuksiaan meren pohjan ja sen sisustan luonnonvarojen tutkimiseen ja hyväksikäyttöön; kunnallisveron osalta sanonta ei käsitä Ahvenanmaan maakuntaa;</p>
                    <p>c) sanonta ”henkilö” käsittää luonnollisen henkilön, yhtiön ja muun yhteenliittymän;</p>
                    <p>d) sanonnalla ”yhtiö” tarkoitetaan oikeushenkilöä tai yksikköä, jota verotuksellisesti käsitellään oikeushenkilönä siinä sopimusvaltiossa, jossa se on asuva;</p>
                    <p>e) sanonnalla ”sopimusvaltiossa oleva yritys” ja ”toisessa sopimusvaltiossa oleva yritys” tarkoitetaan vastaavasti sopimusvaltiossa asuvan henkilön ja toisessa sopimusvaltiossa asuvan henkilön harjoittamaa yritystä;</p>
                    <p>f) sanonnalla ”kansalainen” tarkoitetaan:</p>
                    <p>1) luonnollista henkilöä, jolla on sopimusvaltion kansalaisuus;</p>
                    <p>(2) oikeushenkilöä, yhtymää ja muuta yhteenliittymää, jotka ovat syntyneet sopimusvaltion voimassa olevan lainsäädännön mukaan;</p>
                    <p>g) sanonnalla ”kansainvälinen liikenne” tarkoitetaan aluksella tai ilma-aluksella suoritettavaa kuljetustoimintaa, jota harjoittavan yrityksen tosiasiallinen liikkeen johto on sopimusvaltiossa, paitsi milloin alusta tai ilma-alusta käytetään liikenteeseen vain toisessa sopimusvaltiossa olevien paikkojen välillä;</p>
                    <p>h) sanonnalla ”asianomainen viranomainen” tarkoitetaan:</p>
                    <p>1) Belgiassa ministeriä, joka on vastuussa valtiovarainhoidosta, tai hänen valtuuttamaansa edustajaa;</p>
                    <p>2) Suomessa valtiovarainministeriötä tai sen valtuuttamaa edustajaa.</p>
                    <p>2. Sopimusta sopimusvaltiossa sovellettaessa on jokaisella sanonnalla, jota ei ole nimenomaan määritelty ja jonka osalta asiayhteydestä ei muuta johdu, se merkitys, joka sillä on tämän sopimusvaltion sopimuksessa tarkoitettuja veroja koskevan lainsäädännön mukaan.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_4">
                <num>4 artikla</num>
                <heading>Verotuksellinen kotipaikka</heading>
                <content>
                    <p>1. Tässä sopimuksessa sanonnalla ”sopimusvaltiossa asuva henkilö” tarkoitetaan henkilöä, jonka tulo tai varallisuus tämän valtion lainsäädännön mukaan on siellä veronalaista hänen kotipaikkansa, asumisensa, liikkeensä johtopaikan tai muun sellaisen perusteen nojalla. Sanonta ei kuitenkaan käsitä henkilöä, joka on tässä sopimusvaltiossa verovelvollinen vain siellä olevista lähteistä saadun tulon tai vain siinä valtiossa sijaitsevan varallisuuden perusteella. Jakamattoman kuolinpesän katsotaan asuvan siinä sopimusvaltiossa, jossa vainaja tämän kappaleen tai 2 kappaleen määräysten mukaan asui kuolinhetkellään.</p>
                    <p>2. Milloin luonnollinen henkilö 1 kappaleen määräysten mukaan on kummassakin sopimusvaltiossa asuva, määritetään hänen kotipaikkansa seuraavasti:</p>
                    <p>a) Hänen katsotaan asuvan siinä sopimusvaltiossa, jossa hänellä on käytettävänään vakinainen asunto. Jos hänellä on käytettävänään vakinainen asunto molemmissa sopimusvaltioissa, katsotaan hänen asuvan siinä sopimusvaltiossa, johon hänellä on kiinteämmät henkilökohtaiset ja taloudelliset siteet (elinetujen keskus);</p>
                    <p>b) Milloin ei voida ratkaista, kummassa sopimusvaltiossa hänen elinetujensa keskus on, tai milloin hänellä ei ole vakinaista asuntoa käytettävänään kummassakaan sopimusvaltiossa, katsotaan hänen asuvan siinä sopimusvaltiossa, jossa hän pysyvästi oleskelee;</p>
                    <p>c) Milloin hän oleskelee pysyvästi molemmissa sopimusvaltioissa tai ei oleskele pysyvästi kummassakaan niistä, katsotaan hänen asuvan siinä sopimusvaltiossa, jonka kansalainen hän on;</p>
                    <p>d) Milloin hän on molempien sopimusvaltioiden kansalainen tai ei ole kummankaan valtion kansalainen, on sopimusvaltioiden asianomaisten viranomaisten ratkaistava asia keskinäisin sopimuksin.</p>
                    <p>3. Milloin muu kuin luonnollinen henkilö on 1 kappaleen määräysten mukaan molemmissa sopimusvaltioissa asuva, katsotaan sen asuvan siinä sopimusvaltiossa, jossa sen tosiasiallinen liikkeen johto on.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_5">
                <num>5 artikla</num>
                <heading>Kiinteä toimipaikka</heading>
                <content>
                    <p>1. Tässä sopimuksessa sanonnalla ”kiinteä toimipaikka” tarkoitetaan kiinteää liikepaikkaa, jossa harjoitetaan yrityksen liiketoimintaa kokonaan tai osaksi.</p>
                    <p>2. Sanonta ”kiinteä toimipaikka” käsittää erityisesti:</p>
                    <p>a) liikkeen johtopaikan;</p>
                    <p>b) sivuliikkeen;</p>
                    <p>c) toimiston;</p>
                    <p>d) tehtaan;</p>
                    <p>e) työpajan;</p>
                    <p>f) kaivoksen, louhoksen tai muun luonnonvarojen irrottamispaikan;</p>
                    <p>g) yli kahdentoista kuukauden ajan kestävän rakennus- tai asennustyön suorittamispaikan.</p>
                    <p>3. Sanonta ”kiinteä toimipaikka” ei käsitä:</p>
                    <p>a) järjestelyjä, joihin on ryhdytty ainoastaan yritykselle kuuluvien tavaroiden varastoimista, näytteillä pitämistä tai luovuttamista varten;</p>
                    <p>b) yritykselle kuuluvan tavaravaraston pitämistä ainoastaan varastoimista, näytteillä pitämistä tai luovuttamista varten;</p>
                    <p>c) yritykselle kuuluvan tavaravaraston pitämistä ainoastaan toisen yrityksen toimesta tapahtuvaa muokkaamista tai jalostamista varten;</p>
                    <p>d) kiinteän liikepaikan pitämistä ainoastaan tavaroiden ostamista tai tietojen keräämistä varten yritykselle;</p>
                    <p>e) kiinteän liikepaikan pitämistä ainoastaan mainontaa, tietojen antamista, tieteellistä tutkimusta tai muuta sellaista toimintaa varten, joka on yrityksen muuhun toimintaan nähden luonteeltaan valmistelevaa tai avustavaa.</p>
                    <p>4. Henkilön, joka olematta 5 kappaleessa tarkoitettu itsenäinen edustaja toimii sopimusvaltiossa toisessa sopimusvaltiossa olevan yrityksen puolesta, katsotaan muodostavan kiinteän toimipaikan ensiksi mainitussa valtiossa, mikäli hänellä on valtuus tehdä sopimuksia yrityksen nimissä ja hän valtuuttaan tässä valtiossa tavanomaisesti käyttää, paitsi milloin hänen toimintansa rajoittuu tavaroiden ostamiseen yrityksen puolesta.</p>
                    <p>5. Sopimusvaltiossa olevalla yrityksellä ei katsota olevan kiinteää toimipaikkaa toisessa sopimusvaltiossa pelkästään sen vuoksi, että se harjoittaa liiketoimintaa siinä valtiossa välittäjän, komissionäärin tai muun itsenäisen edustajan välityksellä, milloin nämä henkilöt toimivat säännönmukaisen liiketoimintansa rajoissa.</p>
                    <p>6. Tämän artiklan 4 ja 5 kappaleen määräysten estämättä katsotaan sopimusvaltiossa olevalla vakuutustoimintaa harjoittavalla yrityksellä olevan kiinteä toimipaikka toisessa valtiossa, jos se kantaa vakuutusmaksuja tässä toisessa valtiossa tai vakuuttaa siellä olevia vastuita 4 kappaleessa mainitun edustajan tai sellaisen itsenäisen edustajan välityksellä, jolla on valtuus tehdä sopimuksia yrityksen nimissä ja joka valtuuttaan tavanomaisesti käyttää.</p>
                    <p>7. Se seikka, että sopimusvaltiossa asuvalla yhtiöllä on määräämisvalta yhtiössä – tai siinä on määräämisvalta yhtiöllä – joka on toisessa sopimusvaltiossa asuva taikka joka siellä harjoittaa liiketoimintaa (joko kiinteästä toimipaikasta tai muuten), ei itsestään tee kumpaakaan yhtiötä toisen kiinteäksi toimipaikaksi.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_6">
                <num>6 artikla</num>
                <heading>Kiinteästä omaisuudesta saatu tulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Kiinteästä omaisuudesta saadusta tulosta, siihen luettuna maataloudesta tai metsätaloudesta saatu tulo, voidaan verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa omaisuus on.</p>
                    <p>2. Sanonta ”kiinteä omaisuus” määräytyy sen sopimusvaltion lainsäädännön mukaan, jossa omaisuus on. Tämä sanonta käsittää kuitenkin aina kiinteän omaisuuden tarpeiston, maataloudessa ja metsätaloudessa käytetyn elävän ja elottoman irtaimiston, oikeudet, joihin sovelletaan yleisen lain kiinteistöä koskevia säännöksiä, kiinteän omaisuuden käyttöoikeuden samoin kuin oikeudet kivennäisesiintymien, lähteiden ja muiden luonnonvarojen hyväksikäytöstä tai oikeudesta niiden hyväksikäyttöön saataviin määrältään muuttuviin tai kiinteisiin korvauksiin; aluksia ja ilma-aluksia ei pidetä kiinteänä omaisuutena.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 1 kappaleen määräyksiä sovelletaan kiinteän omaisuuden välittömästä käytöstä, sen vuokralle antamisesta samoin kuin kaikesta muusta käytöstä saatuun tuloon.</p>
                    <p>4. Milloin Suomessa asuvan yhtiön osakkeiden tai muiden yhtiöosuuksien omistus oikeuttaa osakkeiden tai yhtiöosuuksien omistajan hallitsemaan yhtiön omistamaa kiinteää omaisuutta, voidaan tuloa, joka saadaan tällaisen hallintaoikeuden välittömästä käytöstä, sen vuokralle antamisesta samoin kuin kaikesta muusta käytöstä, verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa kiinteä omaisuus on.</p>
                    <p>5. Tämän artiklan 1, 3 ja 4 kappaleen määräyksiä sovelletaan myös yrityksen omistamasta kiinteästä omaisuudesta saatuun tuloon samoin kuin vapaan ammatin harjoittamisessa käytetystä kiinteästä omaisuudesta saatuun tuloon.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_7">
                <num>7 artikla</num>
                <heading>Liiketulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltiossa olevan yrityksen saamasta tulosta verotetaan vain siinä valtiossa, jollei yritys harjoita iiketoimintaa toisessa sopimusvaltiossa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta. Mikäli yritys harjoittaa liiketoimintaa edellä sanotuin tavoin, voidaan tässä toisessa valtiossa verottaa yrityksen saamasta tulosta, mutta vain kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi luettavasta tulon osasta.</p>
                    <p>2. Milloin sopimusvaltiossa oleva yritys harjoittaa liiketoimintaa toisessa sopimusvaltiossa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta, on, mikäli 3 kappaleen määräyksistä ei muuta johdu, kummassakin sopimusvaltiossa kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi luettava se tulo, jonka toimipaikan olisi voitu olettaa tuottavan, jos se olisi ollut samaa tai samanluonteista toimintaa samojen tai samanluonteisten edellytysten vallitessa harjoittava erillinen yritys, joka täysin itsenäisesti päättää liiketoimista sen yrityksen kanssa, jonka kiinteä toimipaikka se on.</p>
                    <p>3. Kiinteän toimipaikan tuloa määrättäessä on vähennykseksi hyväksyttävä toimipaikasta johtuneet menot, niihin luettuina yrityksen johtamisesta ja yleisestä hallinnosta johtuneet menot riippumatta siitä, ovatko ne syntyneet siinä valtiossa, jossa kiinteä toimipaikka on, vai muualla.</p>
                    <p>4. Mikäli sopimusvaltiossa noudatetun käytännön mukaan kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi luettava tulo määrätään jakamalla yrityksen kokonaistulo yrityksen eri osien kesken, eivät 2 kappaleen määräykset estä tätä sopimusvaltiota määräämästä verotettavaa tuloa tällaista käytännössä olevaa jakamismenettelyä noudattaen. Jakamismenetelmän on kuitenkin johdettava tässä artiklassa ilmaistujen periaatteiden mukaiseen tulokseen.</p>
                    <p>5. Tuloa ei ole luettava kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi pelkästään sen perusteella, että kiinteä toimipaikka on ostanut tavaroita yrityksen lukuun.</p>
                    <p>6. Sovellettaessa edellä olevia kappaleita on kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi luettava tulo vuodesta toiseen määrättävä samaa menetelmää noudattaen, jollei pätevistä ja riittävistä syistä muuta johdu.</p>
                    <p>7. Milloin tuloon sisältyy tuloeriä, joita käsitellään erikseen tämän sopimuksen muissa artikloissa, tämän artiklan määräykset eivät vaikuta sanottujen artiklojen määräyksiin.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_8">
                <num>8 artikla</num>
                <heading>Meri- ja ilmakuljetus</heading>
                <content>
                    <p>1. Alusten tai ilma-alusten käyttämisestä kansainväliseen liikenteeseen saadusta tulosta verotetaan vain siinä sopimusvaltiossa, jossa yrityksen tosiasiallinen liikkeen johto on.</p>
                    <p>2. Milloin merikuljetusyrityksen tosiasiallinen liikkeen johto on aluksessa, johdon katsotaan olevan siinä sopimusvaltiossa, jossa aluksen kotisatama on, tai, milloin aluksella ei ole kotisatamaa, siinä sopimusvaltiossa, jossa laivanisäntä asuu.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 1 kappaleen määräyksiä sovelletaan myös tuloon, joka saadaan osallistumisesta pooliin, yhteiseen liiketoimintaan tai kansainväliseen liikennejärjestöön.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_9">
                <num>9 artikla</num>
                <heading>Etuyhteydessä keskenään olevat yritykset</heading>
                <content>
                    <p>1. Milloin</p>
                    <p>a) sopimusvaltiossa oleva yritys välittömästi tai välillisesti osallistuu toisessa sopimusvaltiossa olevan yrityksen johtoon tai valvontaan tahi omistaa osan sen pääomasta, taikka</p>
                    <p>b) samat henkilöt välittömästi tai välillisesti osallistuvat sekä sopimusvaltiossa olevan yrityksen että toisessa sopimusvaltiossa olevan yrityksen johtoon tai valvontaan tahi omistavat osan niiden pääomasta,</p>
                    <p>ja jos jommassakummassa tapauksessa yritysten välillä on kaupallisissa tai rahoitussuhteissa sovittu ehdoista tai määrätty ehtoja, jotka poikkeavat siitä, mistä riippumattomien yritysten välillä olisi sovittu, voidaan tulo, joka ilman näitä ehtoja olisi kertynyt toiselle näistä yrityksistä, mutta näiden ehtojen vuoksi ei ole kertynyt yritykselle, lukea tämän yrityksen tuloon ja verottaa siitä tämän mukaisesti.</p>
                    <p>2. Milloin tulo, josta sopimusvaltiossa olevalle yritykselle on määrätty veroa tässä valtiossa, on 1 kappaleen määräysten nojalla luettu myös toisessa sopimusvaltiossa olevan yrityksen tuloon ja verotettu siitä tämän mukaisesti, ja siten mukaan luettu tulo on tuloa, jonka olisi voitu olettaa kertyvän tälle toisessa valtiossa olevalle yritykselle, jos yritysten välillä voimassa olleet ehdot olisivat olleet sellaisia, joiden olisi voitu olettaa olevan voimassa riippumattomien ja toisiinsa nähden itsenäisesti toimivien yritysten välillä, ensiksi mainitun valtion on oikaistava tästä tulosta siinä valtiossa määrätyn veron määrä siten kuin se katsoo kohtuulliseksi. Tällaista oikaisua tehtäessä on otettava huomioon tämän sopimuksen muut määräykset, ja sopimusvaltioiden asianomaisten viranomaisten on tässä tarkoituksessa, jos se on tarpeellista, neuvoteltava keskenään.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_10">
                <num>10 artikla</num>
                <heading>Osinko</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltiossa asuvan yhtiön toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle maksamasta osingosta voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Osingosta voidaan kuitenkin verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa osingon maksava yhtiö asuu, tämän valtion lainsäädännön mukaan, mutta, jos saajalla on oikeus osinkoon, vero ei saa olla suurempi kuin:</p>
                    <p>a) 5 prosenttia osingon kokonaismäärästä, jos saajana on yhtiö, joka välittömästi hallitsee vähintään 25 prosenttia osingon maksavan yhtiön pääomasta;</p>
                    <p>b) 15 prosenttia osingon kokonaismäärästä kaikissa muissa tapauksissa.</p>
                    <p>
                        Tämä kappale ei vaikuta yhtiön verottamiseen siitä voitosta, josta osinko maksetaan. (<a href="/akn/fi/act/statute/1997/644">SopS 53–54/1997</a>)
                    </p>
                    <p>3. Sanonnalla ”osinko” tarkoitetaan tässä artiklassa tuloa, joka on saatu osakkeista tai muista voitto-osuuteen oikeuttavista oikeuksista, jotka eivät ole saamisia, samoin kuin muista yhtiöoikeuksista saatua tuloa, jota sen valtion verolainsäädännön mukaan, jossa asuva voiton jakava yhtiö on, kohdellaan verotuksellisesti samalla tavoin kuin osakkeista saatua tuloa. Sanonta käsittää tulon (myös koron muodossa maksetun), jota verotetaan pääomasta saatuna tulona, kun pääoman ovat sijoittaneet sellaisen Belgiassa asuvan yhtiön yhtiömiehet, joilla ei ole osakepääomaa.</p>
                    <p>4. Milloin sopimusvaltiossa asuva osingon saaja harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa, jossa asuva osingon maksava yhtiö on, liiketoimintaa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta tai harjoittaa tässä toisessa valtiossa vapaata ammattia siellä olevasta kiinteästä paikasta ja osingon maksamisen perusteena olevat oikeudet tosiasiallisesti liittyvät tällaiseen kiinteään toimipaikkaan tai kiinteään paikkaan, ei 1 ja 2 kappaleen määräyksiä sovelleta. Tässä tapauksessa sovelletaan 7 tai 14 artiklan määräyksiä.</p>
                    <p>5. Milloin sopimusvaltiossa asuva yhtiö saa tuloa toisesta sopimusvaltiosta, ei tämä toinen valtio saa määrätä veroa osingosta, jonka yhtiö maksaa ensiksi mainitussa valtiossa asuvalle henkilölle, eikä myöskään määrätä yhtiön jakamattomasta voitosta yhtiön jakamattomaan voittoon kohdistuvaa veroa, vaikka maksettu osinko tai jakamattomat voittovarat kokonaan tai osaksi koostuisivat tässä toisessa valtiossa kertyneestä tulosta; tämä määräys ei estä tätä toista valtiota verottamasta osinkoa, jonka perusteena olevat oikeudet tosiasiallisesti liittyvät tässä toisessa valtiossa olevaan kiinteään toimipaikkaan tai kiinteään paikkaan.</p>
                </content>
            </article>
            <tblock class="noteEditorial" eId="note_1" finlex:outline="huomautus">
                <p>
                    Ks. myös tämän sopimuksen 
                    <a href="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1978/66#protocol">pöytäkirja</a>.
                </p>
            </tblock>
            <article eId="art_11">
                <num>11 artikla</num>
                <heading>Korko</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltiossa kertyneestä toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle maksetusta korosta voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Korosta voidaan kuitenkin verottaa siinä sopimusvaltiossa, josta se kertyy, ja tämän sopimusvaltion lainsäädännön mukaan, mutta jos saajana on korkoetuuden omistaja, siten määrättävä vero ei saa olla suurempi kuin 10 prosenttia koron määrästä.</p>
                    <p>3. Sanonnalla ”korko” tarkoitetaan tässä artiklassa tuloa, joka on saatu kaikenlaatuisista saamisista riippumatta siltä, onko niiden vakuutena kiinteistökiinnitys vai ei, ja liittyykö niihin oikeus osuuteen velallisen voittoon vai ei, ja erityisesti tuloa, joka on saatu valtion velkakirjoista, ja tuloa, joka on saatu obligaatioista tai debentuureista, siihen luettuina obligaatioihin ja debentuureihin liittyvät agiot ja voitot.</p>
                    <p>Sanonta ei käsitä:</p>
                    <p>a) korkoa, jota Belgian lain mukaan verotetaan pääomasta saatuna tulona, kun pääoman ovat sijoittaneet sellaisen Belgiassa asuvan yhtiön yhtiömiehet, joilla ei ole osakepääomaa; tällainen korko rinnastetaan osinkoon 10 artiklan 3 kappaleen mukaan;</p>
                    <p>b) viivästymisen johdosta suoritettavia sakkomaksuja;</p>
                    <p>c) tilisaamisten korkoja, myös kun saamisesta on annettu vekseli, jotka aiheutuvat yrityksen toimittamien tavaroiden tai palvelusten maksujen lykkäyksistä;</p>
                    <p>d) shekkitilien ja sopimusvaltioissa olevien pankkien välisten ennakkomaksujen korkoja;</p>
                    <p>e) pankkiin, siihen luettuina julkiset luottolaitokset, talletettujen sellaisten rahamäärien korkoa, joista ei ole annettu haltijalle asetettuja saamistodistuksia.</p>
                    <p>Edellä c ja d kohdassa mainittuja korkoja käsitellään 7 artiklan määräysten mukaisesti ja b ja e kohdassa mainittuja korkoja joko 7 tai 21 artiklan määräysten mukaisesti.</p>
                    <p>4. Milloin sopimusvaltiossa asuva koron saaja harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa, josta korko kertyy, liiketoimintaa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta tai harjoittaa tässä toisessa valtiossa vapaata ammattia siellä olevasta kiinteästä paikasta ja koron maksamisen perusteena oleva saaminen tosiasiallisesti liittyy tällaiseen kiinteään toimipaikkaan tai kiinteään paikkaan, ei 1 ja 2 kappaleen määräyksiä sovelleta. Tässä tapauksessa sovelletaan 7 tai 14 artiklan määräyksiä.</p>
                    <p>5. Koron katsotaan kertyvän sopimusvaltioista, kun sen maksaa kysymyksessä oleva valtio, sen julkisyhteisö tai paikallisviranomainen tahi tässä valtiossa asuva henkilö. Milloin kuitenkin koron maksajalla, riippumatta siitä, onko hän sopimusvaltiossa asuva vai ei, on sopimusvaltiossa kiinteä toimipaikka, josta koron perusteena oleva velka on aiheutunut ja jota tämä korko rasittaa kuluna, katsotaan sanotun koron kertyvän siitä sopimusvaltiosta, jossa kiinteä toimipaikka on.</p>
                    <p>6. Milloin maksettu korko maksajan ja saajan tai heidän molempien ja kolmannen henkilön välisen erityisen suhteen vuoksi ylittää koron perusteena olevaan saamiseen nähden määrän, josta maksaja ja saaja olisivat sopineet, jollei tällaista suhdetta olisi, sovelletaan tämän artiklan määräyksiä vain viimeksi mainittuun määrään. Tässä tapauksessa voidaan tämän määrän ylittävästä koron osasta verottaa siinä sopimusvaltiossa, josta korko kertyy, tämän valtion lainsäädännön mukaan.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_12">
                <num>12 artikla</num>
                <heading>Rojalti</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltiossa kertyneestä toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle maksetusta rojaltista voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Tämän artiklan 3 kappaleen b kohdassa tarkoitetusta rojaltista voidaan kuitenkin verottaa siinä sopimusvaltiossa, josta se kertyy, tämän valtion lainsäädännön mukaan, mutta jos saajana on rojaltietuuden omistaja, siten määrättävä vero ei saa olla suurempi kuin 5 prosenttia rojaltin kokonaismäärästä.</p>
                    <p>3. Sanonnalla ”rojalti” tarkoitetaan tässä artiklassa kaikkia suorituksia, jotka saadaan korvauksena:</p>
                    <p>a) kirjallisten, taiteellisten tai tieteellisten teosten, niihin luettuina elokuvafilmit sekä televisio- tai radiolähetyksissä käytettävät filmit tai nauhat, tekijänoikeuden käyttämisestä tai käyttöoikeudesta,</p>
                    <p>b) patenttien, tavaramerkkien, mallien tai muottien, piirustusten, salaisten kaavojen tai valmistustapojen tahi teollisen, kaupallisen tai tieteellisen välineistön käyttämisestä tai käyttöoikeudesta taikka teollisia, kaupallisia tai tieteellisiä kokemuksia koskevista tiedoista.</p>
                    <p>4. Milloin sopimusvaltiossa asuva rojaltin saaja harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa, josta rojalti kertyy, liiketoimintaa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta tai harjoittaa tässä toisessa valtiossa vapaata ammattia siellä olevasta kiinteästä paikasta ja rojaltin maksamisen perusteena oleva oikeus tai omaisuus tosiasiallisesti liittyy tällaiseen kiinteään toimipaikkaan tai kiinteään paikkaan, ei 1 ja 2 kappaleen määräyksiä sovelleta. Tässä tapauksessa sovelletaan 7 tai 14 artiklan määräyksiä.</p>
                    <p>5. Rojaltin katsotaan kertyvän sopimusvaltiosta, kun sen maksaa kysymyksessä oleva sopimusvaltio, sen julkisyhteisö tai paikallisviranomainen tahi tässä sopimusvaltiossa asuva henkilö. Milloin kuitenkin rojaltin maksajalla riippumatta siitä, onko hän sopimusvaltiossa asuva vai ei, on sopimusvaltiossa kiinteä toimipaikka, josta rojaltin perusteena oleva velvoite on aiheutunut ja jota tämä rojalti rasittaa kuluna, katsotaan sanotun rojaltin kertyvän siitä sopimusvaltiosta, jossa kiinteä toimipaikka on.</p>
                    <p>6. Milloin maksettu rojalti maksajan ja saajan tai heidän molempien ja kolmannen henkilön välisen erityisen suhteen vuoksi ylittää rojaltin perusteena olevaan käyttöön, oikeuteen tai tietoon nähden määrän, josta maksaja ja saaja olisivat sopineet, jollei tällaista suhdetta olisi, sovelletaan tämän artiklan määräyksiä vain viimeksi mainittuun määrään. Tässä tapauksessa voidaan tämän määrän ylittävästä rojaltin osasta verottaa siinä sopimusvaltiossa, josta rojalti kertyy, tämän valtion lainsäädännön mukaan.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_13">
                <num>13 artikla</num>
                <heading>Myyntivoitto</heading>
                <content>
                    <p>1. Voitosta, joka saadaan 6 artiklan 2 kappaleessa tarkoitetun kiinteän omaisuuden luovutuksesta, voidaan verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa omaisuus on.</p>
                    <p>2. Voitosta, joka saadaan sopimusvaltiossa olevan yrityksen toisessa sopimusvaltiossa olevan kiinteän toimipaikan liikeomaisuuteen kuuluvan irtaimen omaisuuden tai sopimusvaltiossa asuvan henkilön toisessa sopimusvaltiossa vapaan ammatin harjoittamista varten käytettävänä olevaan kiinteään paikkaan kuuluvan irtaimen omaisuuden luovutuksesta, siihen luettuna tällaisen kiinteän toimipaikan (erillisenä tai koko yrityksen mukana) tai kiinteän paikan luovutuksesta saatu voitto, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa. Tämän sopimuksen 23 artiklan 3 kappaleessa tarkoitetun irtaimen omaisuuden luovutuksesta saadusta voitosta verotetaan kuitenkin vain siinä sopimusvaltiossa, jossa tällaisesta irtaimesta omaisuudesta sanotun artiklan mukaan verotetaan.</p>
                    <p>3. Voitosta, joka saadaan 6 artiklan 4 kappaleessa tarkoitettujen yhtiöosuuksien luovutuksesta, voidaan verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa yhtiön omistama kiinteä omaisuus on.</p>
                    <p>4. Muun kuin 1, 2 ja 3 kappaleessa mainitun omaisuuden luovutuksesta saadusta voitosta verotetaan vain siinä sopimusvaltiossa, jossa luovuttaja asuu.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_14">
                <num>14 artikla</num>
                <heading>Itsenäinen henkilökohtainen työ</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltiossa asuvan henkilön vapaan ammatin harjoittamisesta tai muusta samanluonteisesta itsenäisestä toiminnasta saamasta tulosta verotetaan vain tässä valtiossa, jollei hänellä ole toimintansa harjoittamista varten toisessa sopimusvaltiossa kiinteää paikkaa, joka on vakinaisesti hänen käytettävissään. Jos hänellä on tällainen kiinteä paikka, voidaan kiinteään paikkaan kuuluvasta tulon osasta verottaa tässä toisessa sopimusvaltiossa.</p>
                    <p>2. Sanonta ”vapaa ammatti” käsittää erityisesti itsenäisen tieteellisen, kirjallisen, taiteellisen, kasvatuksellisen tai opetuksellisen toiminnan sekä itsenäisen toiminnan lääkärinä, asianajajana, insinöörinä, arkkitehtinä, hammaslääkärinä ja tilintarkastajana.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_15">
                <num>15 artikla</num>
                <heading>Epäitsenäinen henkilökohtainen työ</heading>
                <content>
                    <p>1. Mikäli 16. 18, 19 ja 20 artiklan määräyksistä ei muuta johdu, verotetaan sopimusvaltiossa asuvan henkilön epäitsenäisestä työstä saamasta palkasta ja muusta sellaisesta hyvityksestä vain tässä valtiossa, jollei työ ole tehty toisessa sopimusvaltiossa. Jos työ on siellä tehty, voidaan siitä saadusta hyvityksestä verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Tämän artiklan 1 kappaleen määräysten estämättä verotetaan sopimusvaltiossa asuvan henkilön toisessa sopimusvaltiossa tekemästä epäitsenäisestä työstä saamasta hyvityksestä vain ensiksi mainitussa valtiossa, jos:</p>
                    <p>a) saaja oleskelee tässä toisessa valtiossa yhdessä tai useammassa jaksossa yhteensä enintään 183 päivää kalenterivuoden aikana, ja</p>
                    <p>b) työnantaja, joka suorittaa hyvityksen tai jonka puolesta se suoritetaan, ei ole tässä toisessa valtiossa asuva, sekä</p>
                    <p>c) hyvityksellä ei kuluna rasiteta työnantajan tässä toisessa valtiossa olevaa kiinteää toimipaikkaa tai kiinteää paikkaa.</p>
                    <p>3. Edellä tässä artiklassa olevien määräysten estämättä voidaan hyvityksestä, joka saadaan kansainvälisessä liikenteessä olevassa aluksessa tai ilma-aluksessa tehdystä epäitsenäisestä työstä, verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa yrityksen tosiasiallinen liikkeen johto on.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_16">
                <num>16 artikla (SopS 53–54/1997)</num>
                <heading>Johtajanpalkkio</heading>
                <content>
                    <p>1. Johtajanpalkkiosta ja muusta sellaisesta suorituksesta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa toisessa sopimusvaltiossa asuvan yhtiön johtokunnan tai muun sellaisen toimielimen jäsenenä, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa. Tätä määräystä sovelletaan myös sellaiseen toimintaan kuuluvien tehtävien hoitamisesta saatuihin suorituksiin, jota sen sopimusvaltion lainsäädännön mukaan, jossa yhtiö asuu, kohdellaan samanluonteisena toimintana kuin edellä mainittua toimintaa.</p>
                    <p> 2. Hyvityksestä, jonka yhtiö maksaa johtajalleen päivittäisten johtamistehtävien tai teknisluonteisten tehtävien suorittamisesta, ja hyvityksestä, jonka muu yhtiö kuin sellainen yhtiö, jolla on osakepääoma, maksaa jäsenelleen henkilökohtaisesta toiminnasta tällaisena jäsenenä, voidaan verottaa 15 artiklan 1 kappaleen määräysten mukaan ikään kuin hyvitys olisi maksettu epäitsenäisestä työstä.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_17">
                <num>17 artikla</num>
                <heading>Taiteilijat ja urheilijat</heading>
                <content>
                    <p>1. Tämän sopimuksen 14 ja 15 artiklan määräysten estämättä voidaan esiintyvien henkilöiden, kuten teatteri-, elokuva-, radio- tai televisiotaiteilijoiden ja muusikkojen, samoin kuin urheilijoiden tässä ominaisuudessa harjoittamastaan henkilökohtaisesta toiminnasta saamasta tulosta verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa tätä toimintaa harjoitetaan.</p>
                    <p>2. Milloin esiintyvän henkilön tai urheilijan tässä ominaisuudessaan harjoittamasta henkilökohtaisesta toiminnasta saatu tulo ei tule esiintyvälle henkilölle tai taiteilijalle itselleen, vaan toiselle henkilölle, voidaan tästä tulosta, 7, 14 ja 15 artiklan määräysten estämättä, verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa esiintyvä henkilö tai ammattiurheilija toimintaansa harjoittaa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_18">
                <num>18 artikla (SopS 53–54/1997)</num>
                <heading>Eläkkeet ja elinkorot</heading>
                <content>
                    <p>1. Jollei 19 artiklan 2 kappaleen määräyksistä muuta johdu, verotetaan eläkkeestä ja muusta samanluonteisesta hyvityksestä, joka maksetaan sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle aikaisemman epäitsenäisen työn perusteella, vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>2. Tämän artiklan 1 kappaleen määräysten estämättä, ja jollei 19 artiklan 2 kappaleen määräyksistä muuta johdu, voidaan sopimusvaltion sosiaalivakuutuslainsäädännön tai sopimusvaltion järjestämän julkisen sosiaaliturvan mukaan toistuvasti tai kertasuorituksena maksetusta eläkkeestä ja muusta etuudesta, sekä elinkorosta, joka kertyy tästä valtiosta, verottaa tässä valtiossa.</p>
                    <p>3. Sanonnalla ”elinkorko” tarkoitetaan tässä artiklassa vahvistettua rahamäärää, joka vahvistettuina ajankohtina joko elinkautena tai yksilöitynä taikka tiettynä aikana toistuvasti maksetaan ja joka perustuu velvoitukseen toimeenpanna maksut täyden raha- tai rahanarvoisen suorituksen (muun kuin tehtyjen palvelusten) vastikkeeksi.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_19">
                <num>19 artikla</num>
                <heading>Julkinen palvelus</heading>
                <content>
                    <p>1. a) Hyvityksestä, eläkettä lukuun ottamatta, jonka sopimusvaltio, sen julkisyhteisö tai paikallisviranomainen maksaa luonnolliselle henkilölle palveluksesta, joka on suoritettu tälle valtiolle, sen julkisyhteisölle tai paikallisviranomaiselle, verotetaan vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>b) Tällaisesta hyvityksestä verotetaan kuitenkin vain siinä sopimusvaltiossa, jossa saaja asuu, jos palvelus suoritetaan tässä valtiossa ja</p>
                    <p>1) saaja on tämän valtion kansalainen; tai</p>
                    <p>2) hänestä ei tullut tässä valtiossa asuvaa ainoastaan tämän palveluksen suorittamisen vuoksi.</p>
                    <p>2. a) Eläkkeestä, jonka sopimusvaltio, sen julkisyhteisö tai paikallisviranomainen maksaa, tai joka maksetaan niiden perustamista rahastoista, luonnolliselle henkilölle palveluksesta, joka on suoritettu tälle valtiolle, sen julkisyhteisölle tai paikallisviranomaiselle, verotetaan vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>b) Tällaisesta eläkkeestä verotetaan kuitenkin vain siinä sopimusvaltiossa, jossa saaja asuu, jos hän on tämän valtion kansalainen.</p>
                    <p>3. Tämän sopimuksen 15, 16 ja 18 artiklan määräyksiä sovelletaan hyvitykseen ja eläkkeeseen, joka maksetaan sopimusvaltion, sen julkisyhteisön tai paikallisviranomaisen harjoittaman liiketoiminnan yhteydessä suoritetusta palveluksesta.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_20">
                <num>20 artikla</num>
                <heading>Opiskelijat</heading>
                <content>
                    <p>1. Rahamääristä, jotka opiskelija tai liikealan, teollisuuden, maatalouden tai metsätalouden harjoittelija, joka oleskelee sopimusvaltiossa yksinomaan koulutuksensa tai harjoittelunsa vuoksi ja joka asuu tai välittömästi ennen tätä oleskelua asui toisessa sopimusvaltiossa, saa elatustaan, koulutustaan tai harjoitteluaan varten, ei ensiksi mainitussa sopimusvaltiossa veroteta, milloin nämä rahamäärät maksetaan hänelle tämän valtion ulkopuolella olevista lähteistä.</p>
                    <p>2. Sopimusvaltiossa olevan yliopiston tai muun ylemmän opetuslaitoksen opiskelijaa tai liikealan, teollisuuden maatalouden tai metsätalouden harjoittelijaa, joka oleskelee toisessa sopimusvaltiossa yhdessä tai useammassa jaksossa yhteensä enintään 183 päivää kalenterivuoden aikana ja joka asuu tai välittömästi ennen tätä oleskelua asui ensiksi mainitussa valtiossa, ei veroteta toisessa sopimusvaltiossa hyvityksestä, joka on saatu tässä toisessa valtiossa tehdystä työstä, milloin työ liittyy hänen opintoihinsa tai harjoitteluunsa ja hyvitys käsittää hänen elatustaan varten välttämättömiä ansioita.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_21">
                <num>21 artikla</num>
                <heading>Muu tulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltiossa asuvan henkilön saamasta tulosta, jota ei käsitellä tämän sopimuksen edellä olevissa artikloissa, verotetaan vain tässä valtiossa, riippumatta siitä, mistä tulo kertyy.</p>
                    <p>2. Milloin sopimusvaltiossa asuva tulon saaja harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa liiketoimintaa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta tai harjoittaa tässä toisessa valtiossa vapaata ammattia siellä olevasta kiinteästä paikasta ja tulon maksamisen perusteena oleva oikeus tai omaisuus tosiasiallisesti liittyy tällaiseen kiinteään toimipaikkaan tai kiinteään paikkaan, 1 kappaleen määräyksiä ei sovelleta. Tässä tapauksessa sovelletaan 7 tai 14 artiklan määräyksiä.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_22">
                <num>22 artikla</num>
                <heading>Jakamattomat kuolinpesät</heading>
                <content>
                    <p>Milloin Belgiassa asuva henkilö on tämän sopimuksen määräysten nojalla vapautettu tai oikeutettu huojennukseen Suomen verosta, vastaava vapautus tai huojennus myönnetään jakamattomalle kuolinpesälle, mikäli yksi tai useampi pesän osakkaista asuu Belgiassa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_23">
                <num>23 artikla</num>
                <heading>Varallisuus</heading>
                <content>
                    <p>1. Tämän sopimuksen 6 artiklan 2 kappaleessa määritellystä kiinteästä omaisuudesta voidaan verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa omaisuus on.</p>
                    <p>2. Yrityksen kiinteän toimipaikan liikeomaisuuteen kuuluvasta irtaimesta omaisuudesta tai vapaan ammatin harjoittamiseen käytettyyn kiinteään paikkaan kuuluvasta irtaimesta omaisuudesta voidaan verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa kiinteä toimipaikka tai kiinteä paikka on.</p>
                    <p>3. Kansainvälisen liikenteen harjoittamiseen käytetyistä aluksista ja ilma-aluksista sekä tällaisten alusten ja ilma-alusten käyttämiseen liittyvästä irtaimesta omaisuudesta verotetaan vain siinä sopimusvaltiossa, jossa yrityksen tosiasiallinen liikkeen johto on.</p>
                    <p>4. Tämän sopimuksen 6 artiklan 4 kappaleessa tarkoitetuista yhtiöosuuksista voidaan verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa yhtiön omistama kiinteä omaisuus on.</p>
                    <p>5. Muusta sopimusvaltiossa asuvan henkilön varallisuudesta verotetaan vain tässä valtiossa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_24">
                <num>24 artikla (SopS 53–54/1997)</num>
                <heading>Kaksinkertaisen verotuksen poistaminen</heading>
                <content>
                    <p>1. Belgiassa kaksinkertainen verotus vältetään seuraavasti:</p>
                    <p>a) Milloin Belgiassa asuvalla henkilöllä on tuloa tai varallisuutta, josta tämän sopimuksen muiden kuin 10 artiklan 2 kappaleen, 11 artiklan 2 ja 6 kappaleen ja 12 artiklan 2 ja 6 kappaleen määräysten mukaan voidaan verottaa Suomessa, Belgian on vapautettava tämä tulo tai varallisuus verosta, mutta se voi veron suuruutta tämän henkilön muusta tulosta tai varallisuudesta määrättäessä soveltaa verokantaa, jota olisi sovellettava, jos tätä tuloa tai varallisuutta ei olisi vapautettu verosta.</p>
                    <p>b) Milloin Belgiassa asuva henkilö saa Belgian verotuksessa kokonaistuloonsa luettavia tuloja, jotka ovat tämän sopimuksen 10 artiklan 2 kappaleen mukaan verotettavaa osinkoa, eikä niitä ole vapautettu Belgian verosta e kohdan nojalla, 11 artiklan 2 tai 6 kappaleen mukaan verotettavaa korkoa, tai 12 artiklan 2 tai 6 kappaleen mukaan verotettavaa rojaltia, vähennetään Belgian laissa säädetty vieraan valtion veron osa tässä laissa olevilla ehdoilla ja siinä säädetyn verokannan mukaan tällaiseen tuloon kohdistuvasta Belgian verosta.</p>
                    <p>c) Milloin Belgiassa asuvalla henkilöllä on tuloa, josta 13 artiklan 3 kappaleen mukaan on verotettu Suomessa, tälle tulolle suhteellisesti luettava Belgian veron määrä ei saa olla suurempi kuin määrä, joka Belgian lainsäädännön mukaan määrättäisiin, jos tällaista tuloa verotettaisiin kuten Belgian ulkopuolella olevasta lähteestä saatua ansiotuloa, joka on veronalaista vieraassa valtiossa.</p>
                    <p>d) Milloin Belgiassa asuvalla henkilöllä on tuloa Suomessa asuvasta jakamattomasta kuolinpesästä, ja tästä tulosta voidaan sopimuksen mukaan verottaa Suomessa, sovelletaan tulon laadun mukaan joko a tai b kohdan määräyksiä.</p>
                    <p>e) Milloin Belgiassa asuva yhtiö omistaa Suomessa asuvan yhtiön osakkeita, on sen viimeksi mainitulta yhtiöltä saama osinko vapaa Belgiassa yhtiöverosta Belgian lainsäädännön mukaisilla ehdoilla ja rajoituksilla.</p>
                    <p>f) Milloin Belgiassa asuvan henkilön harjoittaman yrityksen Suomessa olevaan kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi luettava tappio on Belgian lainsäädännön mukaan tosiasiallisesti vähennetty yrityksen tulosta Belgiassa tapahtuneessa verotuksessa, ei a kohdasssa tarkoitettua vapautusta sovelleta Belgiassa tähän toimipaikkaan kuuluviksi luettaviin muiden verokausien tuloihin, mikäli kyseiset tulot on vapautettu verosta myös Suomessa sanottujen tappioiden perusteella myönnetyn tappiontasauksen johdosta.</p>
                    <p>2. Suomessa kaksinkertainen verotus vältetään seuraavasti:</p>
                    <p>a) Milloin Suomessa asuvalla henkilöllä on tuloa tai varallisuutta, josta tämän sopimuksen määräysten mukaan voidaan verottaa Belgiassa, Suomen on, jollei b kohdan määräyksistä muuta johdu:</p>
                    <p>1) vähennettävä tämän henkilön tulosta suoritettavasta verosta Belgiassa tulosta maksettua veroa vastaava määrä;</p>
                    <p>2) vähennettävä tämän henkilön varallisuudesta suoritettavasta verosta Belgiassa varallisuudesta maksettua veroa vastaava määrä.</p>
                    <p>Vähennyksen määrä ei kummassakaan tapauksessa kuitenkaan saa olla suurempi kuin se ennen vähennyksen tekemistä lasketun tulosta tai varallisuudesta suoritettavan veron osa, joka jakautuu sille tulolle tai sille varallisuudelle, josta voidaan verottaa Belgiassa.</p>
                    <p>b) Osinko, jonka Belgiassa asuva yhtiö maksaa Suomessa asuvalle yhtiölle, vapautetaan Suomen verosta, jos saaja välittömästi hallitsee vähintään 10 prosenttia osingon maksavan yhtiön äänimäärästä.</p>
                    <p>c) Jos Suomessa asuvan henkilön tulo tai varallisuus on sopimuksen määräysten mukaan vapautettu verosta Suomessa, Suomi voi kuitenkin määrätessään tämän henkilön muusta tulosta tai varallisuudesta suoritettavan veron määrää ottaa lukuun sen tulon tai varallisuuden, joka on vapautettu verosta.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_25">
                <num>25 artikla</num>
                <heading>Syrjintäkielto</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltion kansalaiset eivät, riippumatta siitä, asuvatko he sopimusvaltiossa tai eivät, toisessa sopimusvaltiossa saa joutua sellaisen verotuksen tai siihen liittyvän velvoituksen kohteiksi, joka on muunlainen tai raskaampi kuin verotus tai siihen liittyvä velvoitus, jonka kohteiksi tämän toisen valtion kansalaiset samoissa olosuhteissa joutuvat tai saattavat joutua.</p>
                    <p>2. Sopimusvaltiossa olevan yrityksen toisessa sopimusvaltiossa olevaan kiinteään toimipaikkaan kohdistuva verotus ei tässä toisessa valtiossa saa olla epäedullisempi kuin siinä valtiossa oleviin samaa toimintaa harjoittaviin yrityksiin kohdistuva verotus.</p>
                    <p>Tämän määräyksen ei ole katsottava velvoittavan sopimusvaltiota myöntämään toisessa sopimusvaltiossa asuville henkilöille sitä oikeutta henkilökohtaisten vähennysten tekemiseen taikka vapautusten tai alennusten saamiseen verotuksessa siviilisäädyn taikka perheen huoltovelvollisuuden johdosta, jonka tämä valtio myöntää siellä asuville henkilöille.</p>
                    <p>3. Sopimusvaltiossa olevan yrityksen toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle suorittama korko, rojalti ja muu maksu on muussa kuin sellaisessa tapauksessa, jossa 9 artiklan 1 kappaleen, 11 artiklan 6 kappaleen tai 12 artiklan 6 kappaleen määräyksiä sovelletaan, vähennyskelpoinen tämän yrityksen verotettavaa tuloa määrättäessä samoin edellytyksin kuin jos ne olisi suoritettu ensiksi mainitussa valtiossa asuvalle henkilölle.</p>
                    <p>Samoin on sopimusvaltiossa olevan yrityksen velka toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle vähennyskelpoinen tämän, yrityksen verotettavaa varallisuutta määrättäessä niin kuin velkoja olisi ensiksi mainitussa valtiossa asuva henkilö.</p>
                    <p>4. Sopimusvaltiossa olevat yritykset, joiden pääoman toisessa sopimusvaltiossa asuva henkilö tai siellä asuvat henkilöt välittömästi tai välillisesti joko kokonaan tai osaksi omistavat tai josta he täten määräävät, eivät ensiksi mainitussa valtiossa saa joutua sellaisen verotuksen tai siihen liittyvän velvoituksen kohteiksi, joka on muunlainen tai raskaampi kuin verotus tai siihen liittyvä velvoitus, jonka kohteiksi ensiksi mainitussa sopimusvaltiossa olevat muut samanluonteiset yritykset joutuvat tai saattavat joutua.</p>
                    <p>5. Tämän artiklan määräysten ei ole katsottava estävän Belgiaa määräämästä irtaimen omaisuuden perusteella kannettavaa ennakkoveroa osingosta, joka saadaan Suomessa asuvan yhtiön tai muun yhteenliittymän, jonka tosiasiallinen liikkeen johto on Suomessa ja jota verotetaan Belgiassa oikeushenkilönä, Belgiassa olevaan kiinteään toimipaikkaan tai kiinteään paikkaan tosiasiallisesti liittyvistä oikeuksista.</p>
                    <p>6. Sanonnalla ”verotus” tarkoitetaan tässä artiklassa kaikenlaatuisia veroja.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_26">
                <num>26 artikla</num>
                <heading>Keskinäinen sopimusmenettely</heading>
                <content>
                    <p>
                        <embeddedStructure class="mli-replaced">
                            <p>
                                <authorialNote>
                                    <p>1. [Tämän sopimuksen 26 artiklan 1 kappaleen ensimmäinen virke ON KORVATTU yleissopimuksen 16 artiklan 1 kappaleen ensimmäisellä virkkeellä]</p>
                                </authorialNote>
                            </p>
                            <p>[Milloin sopimusvaltiossa asuva henkilö katsoo, että jommankumman tai molempien sopimusvaltioiden toimenpiteet ovat johtaneet tai johtavat hänen osaltaan verotukseen, joka ei ole tämän sopimuksen mukainen, hän voi saattaa asian sen sopimusvaltion asianomaisen viranomaisen käsiteltäväksi, jossa hän asuu tai, jos kysymyksessä on 25 artiklan 1 kappaleen soveltaminen, jonka kansalainen hän on, ilman että tämä toimenpide vaikuttaa hänen oikeuteensa käyttää näiden valtioiden sisäisissä laeissa säädettyjä oikeussuojakeinoja.] Asia on pantava vireille kolmen vuoden kuluessa siitä kun hän sai tiedon toimenpiteestä, joka on aiheuttanut verotuksen vastoin sopimusta.</p>
                        </embeddedStructure>
                    </p>
                    <p>
                        <embeddedStructure class="mli-replacement">
                            <p>
                                <authorialNote>
                                    <p>
                                        Seuraava yleissopimuksen 16 artiklan 1 kappaleen ensimmäinen virke korvaa tämän sopimuksen 26 artiklan 1 kappaleen ensimmäisen virkkeen:
                                        <authorialNote marker="2" placement="bottom">
                                            <p>Yleissopimuksen 35 artiklan 1 ja 3 kappaleen mukaisesti Suomen tasavalta alkaa soveltaa yleissopimuksen 16 artiklan 1 kappaleen ensimmäistä virkettä tähän sopimukseen:</p>
                                            <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta määriin, jotka maksetaan tai hyvitetään verosopimusosapuolen ulkopuolella asuville, jos tällaiset verot aiheuttava tapahtuma tapahtuu 1 päivänä tammikuuta 2020 tai sen jälkeen; ja</p>
                                            <p>b) kaikkien muiden Suomen tasavallan kantamien verojen osalta veroihin, jotka kannetaan 1 päivänä tammikuuta 2021 tai sen jälkeen alkavilla verokausilla;</p>
                                            <p>sekä</p>
                                            <p>Yleissopimuksen 35 artiklan 1 kappaleen mukaisesti Belgian kuningaskunta alkaa soveltaa yleissopimuksen 16 artiklan 1 kappaleen ensimmäistä virkettä tähän sopimukseen:</p>
                                            <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta määriin, jotka maksetaan tai hyvitetään verosopimusosapuolen ulkopuolella asuville, jos tällaiset verot aiheuttava tapahtuma tapahtuu 1 päivänä tammikuuta 2020 tai sen jälkeen; ja</p>
                                            <p>b) kaikkien muiden Belgian kuningaskunnan kantamien verojen osalta veroihin, jotka kannetaan 1 päivänä huhtikuuta 2020 tai sen jälkeen alkavilla verokausilla.</p>
                                        </authorialNote>
                                    </p>
                                </authorialNote>
                            </p>
                            <p>
                                <i>(Käännös)</i>
                            </p>
                            <article>
                                <num>YLEISSOPIMUKSEN 16 ARTIKLA – KESKINÄINEN SOPIMUSMENETTELY</num>
                                <content>
                                    <p>
                                        Jos henkilö katsoo, että [
                                        <i>sopimusvaltion</i>
                                        ] tai molempien [
                                        <i>sopimusvaltioiden</i>
                                        ] toimenpiteet johtavat tai tulevat johtamaan hänen osaltaan verotukseen, joka on [
                                        <i>tämän sopimuksen</i>
                                        ] määräysten vastainen, hän voi, näiden [
                                        <i>sopimusvaltioiden</i>
                                        ] sisäisessä lainsäädännössä olevista oikeusturvakeinoista riippumatta, saattaa asiansa jommankumman [
                                        <i>sopimusvaltion</i>
                                        ] toimivaltaisen viranomaisen käsiteltäväksi.
                                    </p>
                                </content>
                            </article>
                        </embeddedStructure>
                    </p>
                    <p>2. Jos asianomainen viranomainen havaitsee huomautuksen perustelluksi, mutta ei itse voi saada aikaan tyydyttävää ratkaisua, sen on pyrittävä toisen sopimusvaltion asianomaisen viranomaisen kanssa keskinäisin sopimuksin ratkaisemaan asia siten, että verotus, joka ei ole tämän sopimuksen mukainen, vältetään.</p>
                    <p>
                        <embeddedStructure class="mli-replacement">
                            <p>
                                <authorialNote>
                                    <p>
                                        Seuraavaa yleissopimuksen 16 artiklan 2 kappaleen toista virkettä sovelletaan tähän sopimukseen:
                                        <authorialNote marker="3" placement="bottom">
                                            <p>Yleissopimuksen 35 artiklan 1 ja 3 kappaleen mukaisesti Suomen tasavalta alkaa soveltaa yleissopimuksen 16 artiklan 2 kappaleen toista virkettä tähän sopimukseen:</p>
                                            <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta määriin, jotka maksetaan tai hyvitetään verosopimusosapuolen ulkopuolella asuville, jos tällaiset verot aiheuttava tapahtuma tapahtuu 1 päivänä tammikuuta 2020 tai sen jälkeen; ja</p>
                                            <p>b) kaikkien muiden Suomen tasavallan kantamien verojen osalta veroihin, jotka kannetaan 1 päivänä tammikuuta 2021 tai sen jälkeen alkavilla verokausilla;</p>
                                            <p>sekä</p>
                                            <p>Yleissopimuksen 35 artiklan 1 kappaleen mukaisesti Belgian kuningaskunta alkaa soveltaa yleissopimuksen 16 artiklan 2 kappaleen toista virkettä tähän sopimukseen:</p>
                                            <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta määriin, jotka maksetaan tai hyvitetään verosopimusosapuolen ulkopuolella asuville, jos tällaiset verot aiheuttava tapahtuma tapahtuu 1 päivänä tammikuuta 2020 tai sen jälkeen; ja</p>
                                            <p>b) kaikkien muiden Belgian kuningaskunnan kantamien verojen osalta veroihin, jotka kannetaan 1 päivänä huhtikuuta 2020 tai sen jälkeen alkavilla verokausilla.</p>
                                        </authorialNote>
                                    </p>
                                </authorialNote>
                            </p>
                            <p>
                                <i>(Käännös)</i>
                            </p>
                            <article>
                                <num>YLEISSOPIMUKSEN 16 ARTIKLA – KESKINÄINEN SOPIMUSMENETTELY</num>
                                <content>
                                    <p>
                                        Tehty sopimus pannaan täytäntöön [
                                        <i>sopimusvaltioiden</i>
                                        ] sisäisessä lainsäädännössä olevista aikarajoista riippumatta.
                                    </p>
                                </content>
                            </article>
                        </embeddedStructure>
                    </p>
                    <p>3. Sopimusvaltioiden asianomaisten viranomaisten on pyrittävä keskinäisin sopimuksin ratkaisemaan tämän sopimuksen soveltamisessa esiintyvät vaikeudet tai epätietoisuutta aiheuttavat kysymykset.</p>
                    <p>
                        <embeddedStructure class="mli-replacement">
                            <p>
                                <authorialNote>
                                    <p>
                                        Seuraavaa yleissopimuksen 16 artiklan 3 kappaleen ensimmäistä virkettä sovelletaan tähän sopimukseen:
                                        <authorialNote marker="4" placement="bottom">
                                            <p>Yleissopimuksen 35 artiklan 1 ja 3 kappaleen mukaisesti Suomen tasavalta alkaa soveltaa yleissopimuksen 16 artiklan 3 kappaleen ensimmäistä virkettä tähän sopimukseen:</p>
                                            <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta määriin, jotka maksetaan tai hyvitetään verosopimusosapuolen ulkopuolella asuville, jos tällaiset verot aiheuttava tapahtuma tapahtuu 1 päivänä tammikuuta 2020 tai sen jälkeen; ja</p>
                                            <p>b) kaikkien muiden Suomen tasavallan kantamien verojen osalta veroihin, jotka kannetaan 1 päivänä tammikuuta 2021 tai sen jälkeen alkavilla verokausilla;</p>
                                            <p>sekä</p>
                                            <p>Yleissopimuksen 35 artiklan 1 kappaleen mukaisesti Belgian kuningaskunta alkaa soveltaa yleissopimuksen 16 artiklan 3 kappaleen ensimmäistä virkettä tähän sopimukseen:</p>
                                            <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta määriin, jotka maksetaan tai hyvitetään verosopimusosapuolen ulkopuolella asuville, jos tällaiset verot aiheuttava tapahtuma tapahtuu 1 päivänä tammikuuta 2020 tai sen jälkeen; ja</p>
                                            <p>b) kaikkien muiden Belgian kuningaskunnan kantamien verojen osalta veroihin, jotka kannetaan 1 päivänä huhtikuuta 2020 tai sen jälkeen alkavilla verokausilla.</p>
                                        </authorialNote>
                                    </p>
                                </authorialNote>
                            </p>
                            <p>
                                <i>(Käännös)</i>
                            </p>
                            <article>
                                <num>YLEISSOPIMUKSEN 16 ARTIKLA – KESKINÄINEN SOPIMUSMENETTELY</num>
                                <content>
                                    <p>
                                        [
                                        <i>Sopimusvaltioiden</i>
                                        ] toimivaltaisten viranomaisten on pyrittävä keskinäisin sopimuksin ratkaisemaan [
                                        <i>sopimuksen</i>
                                        ] tulkinnassa tai soveltamisessa syntyvät vaikeudet tai epätietoisuutta aiheuttavat kysymykset.
                                    </p>
                                </content>
                            </article>
                        </embeddedStructure>
                    </p>
                    <p>
                        <embeddedStructure class="mli-replacement">
                            <p>
                                <authorialNote>
                                    <p>
                                        Seuraavaa yleissopimuksen 16 artiklan 3 kappaleen toista virkettä sovelletaan tähän sopimukseen:
                                        <authorialNote marker="5" placement="bottom">
                                            <p>Yleissopimuksen 35 artiklan 1 ja 3 kappaleen mukaisesti Suomen tasavalta alkaa soveltaa yleissopimuksen 16 artiklan 3 kappaleen toista virkettä tähän sopimukseen:</p>
                                            <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta määriin, jotka maksetaan tai hyvitetään verosopimusosapuolen ulkopuolella asuville, jos tällaiset verot aiheuttava tapahtuma tapahtuu 1 päivänä tammikuuta 2020 tai sen jälkeen; ja</p>
                                            <p>b) kaikkien muiden Suomen tasavallan kantamien verojen osalta veroihin, jotka kannetaan 1 päivänä tammikuuta 2021 tai sen jälkeen alkavilla verokausilla;</p>
                                            <p>sekä</p>
                                            <p>Yleissopimuksen 35 artiklan 1 kappaleen mukaisesti Belgian kuningaskunta alkaa soveltaa yleissopimuksen 16 artiklan 3 kappaleen toista virkettä tähän sopimukseen:</p>
                                            <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta määriin, jotka maksetaan tai hyvitetään verosopimusosapuolen ulkopuolella asuville, jos tällaiset verot aiheuttava tapahtuma tapahtuu 1 päivänä tammikuuta 2020 tai sen jälkeen; ja</p>
                                            <p>b) kaikkien muiden Belgian kuningaskunnan kantamien verojen osalta veroihin, jotka kannetaan 1 päivänä huhtikuuta 2020 tai sen jälkeen alkavilla verokausilla.</p>
                                        </authorialNote>
                                    </p>
                                </authorialNote>
                            </p>
                            <p>
                                <i>(Käännös)</i>
                            </p>
                            <article>
                                <num>YLEISSOPIMUKSEN 16 ARTIKLA – KESKINÄINEN SOPIMUSMENETTELY</num>
                                <content>
                                    <p>
                                        Ne voivat myös neuvotella keskenään kaksinkertaisen verotuksen poistamiseksi sellaisissa tapauksissa, joita [
                                        <i>sopimuksessa</i>
                                        ] ei säännellä.
                                    </p>
                                </content>
                            </article>
                        </embeddedStructure>
                    </p>
                    <p>4. Sopimusvaltioiden asianomaiset viranomaiset sopivat hallinnollisista toimenpiteistä, jotka ovat välttämättömiä sopimuksen määräysten toteuttamiseksi, erityisesti selvityksestä, jonka sopimusvaltiossa asuvan henkilön on esitettävä saadakseen toisessa sopimusvaltiossa hyväkseen sopimuksen mukaiset vapautukset verosta ja veronalennukset. Milloin suullinen mielipiteidenvaihto sopimukseen pääsemiseksi näyttää tarkoituksenmukaiselta, voidaan tällainen mielipiteidenvaihto toimeenpanna sopimusvaltioiden asianomaisten viranomaisten edustajista kootussa toimikunnassa.</p>
                </content>
            </article>
            <p>
                <embeddedStructure class="mli-addition">
                    <p>
                        <authorialNote>
                            <p>
                                Seuraavaa yleissopimuksen VI osaa sovelletaan tähän sopimukseen:
                                <authorialNote marker="6" placement="bottom">
                                    <p>Yleissopimuksen 36 artiklan 1 kappaleen mukaisesti yleissopimuksen VI osan määräyksiä (Välimiesmenettely) aletaan soveltaa tähän sopimukseen:</p>
                                    <p>a) niiden asioiden suhteen, jotka saatetaan sopimusvaltion toimivaltaisen viranomaisen käsiteltäväksi 1 päivänä lokakuuta 2019 tai sen jälkeen; ja</p>
                                    <p>b) niiden asioiden suhteen, jotka saatetaan sopimusvaltion toimivaltaisen viranomaisen käsiteltäväksi ennen 1 päivää lokakuuta 2019, päivästä, jona molemmat sopimusvaltiot ovat ilmoittaneet tallettajalle keskinäiseen sopimukseen pääsemisestä yleissopimuksen 19 artiklan (Pakollinen sitova välimiesmenettely) 10 kappaleen mukaisesti ja antaneet tiedon siitä yhdestä tai useammasta päivästä, jona nämä asiat katsotaan saatetuksi sopimusvaltion (sellaisena kuin se kuvataan yleissopimuksen 19 artiklan (Pakollinen sitova välimiesmenettely) 1 kappaleen a kohdassa) toimivaltaisen viranomaisen käsiteltäväksi tämän keskinäisen sopimuksen ehtojen mukaisesti.</p>
                                    <p>Välimiesmenettelyyn VI osan määräysten mukaisesti otettavien asioiden soveltamisala on kuitenkin rajoitettu sopimusvaltioiden yleissopimuksen 28 artiklan 2 kappaleen a kohdan mukaisesti tehtyjen varaumien vuoksi. Nämä varaumat on esitetty tämän laatikon lopussa.</p>
                                </authorialNote>
                            </p>
                        </authorialNote>
                    </p>
                    <p>
                        <i>(Käännös)</i>
                    </p>
                    <chapter>
                        <num>VI OSA. VÄLIMIESMENETTELY</num>
                        <article>
                            <num>Yleissopimuksen 19 artikla (Pakollinen sitova välimiesmenettely)</num>
                            <content>
                                <p>1. Jos</p>
                                <p>
                                    a) henkilö on saattanut asian [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] toimivaltaisen viranomaisen käsiteltäväksi [
                                    <i>tämän sopimuksen 26 artiklan 1 kappaleen</i>
                                    ] mukaisesti sillä perusteella, että jommankumman [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] tai molempien [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimenpiteet ovat johtaneet tämän henkilön osalta verotukseen, joka on [
                                    <i>sopimuksen</i>
                                    ] määräysten vastainen; ja
                                </p>
                                <p>
                                    b) toimivaltaiset viranomaiset eivät pysty sopimaan tämän asian ratkaisemisesta [
                                    <i>sopimuksen 26 artiklan 2 kappaleen</i>
                                    ] nojalla kahden vuoden ajanjakson aikana, joka alkaa tapauksen mukaan [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 8 tai 9 kappaleessa tarkoitettuna alkamispäivänä (paitsi jos [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaiset viranomaiset ovat ennen tämän ajanjakson päättymistä sopineet eri ajanjaksosta tämän asian osalta ja ilmoittaneet siitä asian käsiteltäväksi saattaneelle henkilölle),
                                </p>
                                <p>
                                    asiasta syntyneet ratkaisemattomat kysymykset on, jos henkilö sitä kirjallisesti pyytää, jätettävä välimiesmenettelyyn [
                                    <i>yleissopimuksen VI osassa</i>
                                    ] kuvatulla tavalla, [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaisten viranomaisten [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 10 kappaleen määräysten nojalla sopimien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti.
                                </p>
                                <p>
                                    2. Jos toimivaltainen viranomainen on keskeyttänyt [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 1 kappaleessa tarkoitetun keskinäisen sopimusmenettelyn sillä perusteella, että asia on yhden tai useamman saman kysymyksen osalta vireillä tuomioistuimessa tai hallinnollisessa muutoksenhakuelimessä, [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 1 kappaleen b kohdassa määrätty ajanjakso lakkaa kulumasta siihen asti, kun tuomioistuin tai hallinnollinen muutoksenhakuelin on antanut lopullisen päätöksen tai asian käsittely on keskeytetty tai vedetty pois. Lisäksi, jos se henkilö, joka on saattanut asian käsiteltäväksi, ja toimivaltainen viranomainen ovat sopineet keskinäisen sopimusmenettelyn keskeyttämisestä, [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 1 kappaleen b kohdassa määrätty ajanjakso lakkaa kulumasta siihen asti, kun keskeytys on lopetettu.
                                </p>
                                <p>
                                    3. Jos molemmat toimivaltaiset viranomaiset ovat yhtä mieltä siitä, että henkilö, jota asia välittömästi koskee, ei ole ajoissa antanut jommankumman toimivaltaisen viranomaisen pyytämiä olennaisia lisätietoja [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 1 kappaleen b kohdassa määrätyn ajanjakson alkamisen jälkeen, [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 1 kappaleen b kohdassa määrättyä ajanjaksoa pidennetään yhtä pitkällä ajanjaksolla kuin se ajanjakso, joka alkaa päivänä, jona tietoja pyydettiin, ja loppuu päivänä, jona ne annettiin.
                                </p>
                                <p>
                                    4. a) Välimiesmenettelyyn jätetyistä kysymyksistä annettava välimiesmenettelyratkaisu toteutetaan [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 1 kappaleessa tarkoitettua asiaa koskevalla keskinäisellä sopimuksella. Välimiesmenettelyratkaisu on lopullinen.
                                </p>
                                <p>
                                    b) Välimiesmenettelyratkaisu sitoo kumpaakin [
                                    <i>sopimusvaltiota</i>
                                    ], paitsi seuraavissa tapauksissa:
                                </p>
                                <p>i) jos henkilö, jota asia välittömästi koskee, ei hyväksy keskinäistä sopimusta välimiesmenettelyratkaisun täytäntöönpanosta. Tällaisessa tapauksessa toimivaltaiset viranomaiset eivät voi enää jatkaa asian käsittelyä. Henkilön, jota asia välittömästi koskee, katsotaan jättäneen hyväksymättä asiassa annetun välimiesmenettelyratkaisun toteuttamista koskevan keskinäisen sopimuksen, jos henkilö, jota asia välittömästi koskee, ei 60 päivän kuluessa sen päivän jälkeen, jona ilmoitus keskinäisestä sopimuksesta on lähetetty henkilölle, vedä kaikkia välimiesmenettelyratkaisun toteuttamista koskevassa keskinäisessä sopimuksessa ratkaistuja kysymyksiä pois tuomioistuimen tai hallinnollisen muutoksenhakuelimen käsittelystä tai muuten lopeta vireillä olevaa näitä kysymyksiä koskevaa oikeudenkäyntiä tai hallinnollista menettelyä tämän keskinäisen sopimuksen mukaisella tavalla.</p>
                                <p>
                                    ii) jos jonkin [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] tuomioistuinten lopullisessa päätöksessä katsotaan, että välimiesmenettelyratkaisu on pätemätön. Tässä tapauksessa katsotaan, ettei [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 1 kappaleen mukaista välimiesmenettelypyyntöä ole tehty eikä välimiesmenettelyä ole suoritettu (paitsi [
                                    <i>yleissopimuksen</i>
                                    ] 21 artiklaa (Välimiesmenettelyn salassapito) ja 25 artiklaa (Välimiesmenettelyn kustannukset) sovellettaessa). Tässä tapauksessa voidaan tehdä uusi välimiesmenettelypyyntö, paitsi jos toimivaltaiset viranomaiset ovat yhtä mieltä siitä, että tällaista uutta pyyntöä ei tule sallia.
                                </p>
                                <p>iii) jos henkilö, jota asia välittömästi koskee, jatkaa tuomioistuimessa tai hallinnollisessa muutoksenhakuelimessä oikeudenkäyntiä tai hallinnollista menettelyä kysymyksistä, jotka ratkaistiin keskinäisessä sopimuksessa välimiesmenettelyratkaisun toteuttamisesta.</p>
                                <p>
                                    5. Sen toimivaltaisen viranomaisen, joka on vastaanottanut [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 1 kappaleen a kohdassa kuvatun alkuperäisen keskinäistä sopimusmenettelyä koskevan pyynnön, on kahden kalenterikuukauden kuluessa pyynnön vastaanottamisesta:
                                </p>
                                <p>a) lähetettävä asian käsiteltäväksi saattaneelle henkilölle ilmoitus siitä, että se on vastaanottanut pyynnön; ja</p>
                                <p>
                                    b) lähetettävä ilmoitus tästä pyynnöstä ja pyynnön jäljennös toisen [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] toimivaltaiselle viranomaiselle.
                                </p>
                                <p>
                                    6. Kolmen kalenterikuukauden kuluessa sen jälkeen, kun toimivaltainen viranomainen on vastaanottanut keskinäistä sopimusmenettelyä koskevan pyynnön (tai sen jäljennöksen toisen [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] toimivaltaiselta viranomaiselta), se joko:
                                </p>
                                <p>a) ilmoittaa asian käsiteltäväksi saattaneelle henkilölle ja toiselle toimivaltaiselle viranomaiselle, että se on vastaanottanut tiedot, jotka tarvitaan asian sisällön käsittelyä varten; tai</p>
                                <p>b) pyytää tältä henkilöltä lisätietoja tätä varten.</p>
                                <p>
                                    7. Jos toinen tai molemmat toimivaltaisista viranomaisista ovat pyytäneet [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 6 kappaleen b kohdan mukaisesti henkilöltä, joka on saattanut asian käsiteltäväksi, lisätietoja, jotka tarvitaan asian sisällön arviointia varten, lisätietoja pyytäneen toimivaltaisen viranomaisen on kolmen kalenterikuukauden kuluessa lisätietojen vastaanottamisesta tältä henkilöltä ilmoitettava tälle henkilölle ja toiselle toimivaltaiselle viranomaiselle joko:
                                </p>
                                <p>a) että se on vastaanottanut pyydetyt tiedot; tai</p>
                                <p>b) että jotkin pyydetyistä tiedoista vielä puuttuvat.</p>
                                <p>
                                    8. Jos kumpikaan toimivaltainen viranomainen ei ole pyytänyt lisätietoja [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 6 kappaleen b kohdan mukaisesti, [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 1 kappaleessa tarkoitettu alkamispäivä on aikaisempi seuraavista:
                                </p>
                                <p>
                                    a) päivä, jona molemmat toimivaltaiset viranomaiset ovat ilmoittaneet henkilölle, joka on saattanut asian käsiteltäväksi [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 6 kappaleen a kohdan mukaisesti; ja
                                </p>
                                <p>
                                    b) päivä, joka on kolme kalenterikuukautta sen jälkeen, kun toisen [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] toimivaltaiselle viranomaiselle on ilmoitettu [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 5 kappaleen b kohdan mukaisesti.
                                </p>
                                <p>
                                    9. Jos lisätietoja on pyydetty [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 6 kappaleen b kohdan mukaisesti, [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 1 kappaleessa tarkoitettu alkamispäivä on aikaisempi seuraavista:
                                </p>
                                <p>
                                    a) viimeisin päivä, jona lisätietoja pyytäneet toimivaltaiset viranomaiset ovat ilmoittaneet asian käsiteltäväksi saattaneelle henkilölle ja toiselle toimivaltaiselle viranomaiselle [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 7 kappaleen a kohdan mukaisesti; ja
                                </p>
                                <p>b) päivä, joka on kolme kalenterikuukautta sen jälkeen, kun molemmat toimivaltaiset viranomaiset ovat vastaanottaneet kaikki tiedot, jotka jompikumpi toimivaltainen viranomainen on pyytänyt asian käsiteltäväksi saattaneelta henkilöltä.</p>
                                <p>
                                    Jos kuitenkin jompikumpi tai kumpikin toimivaltaisista viranomaisista lähettää [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 7 kappaleen b kohdassa tarkoitetun ilmoituksen, tällaista ilmoitusta on käsiteltävä [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 6 kappaleen b kohdan mukaisena lisätietopyyntönä.
                                </p>
                                <p>
                                    10. [
                                    <i>Sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaisten viranomaisten on keskinäisellä sopimuksella [
                                    <i>sopimuksen 26 artiklan mukaisesti</i>
                                    ] sovittava [
                                    <i>yleissopimuksen VI osaan</i>
                                    ] sisältyvien määräysten soveltamistavasta, mukaan lukien ne vähimmäistiedot, jotka ovat tarpeen jokaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle asian sisällön harkintaa varten. Tällainen sopimus on tehtävä ennen päivää, jona asian ratkaisemattomat kysymykset voidaan ensi kerran jättää välimiesmenettelyyn, ja sitä voidaan muuttaa aika ajoin sen jälkeen.
                                </p>
                                <p>
                                    12. [
                                    <i>Yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] muiden määräysten estämättä:
                                </p>
                                <p>
                                    a) keskinäisen sopimusmenettelyn asiasta syntyvää ratkaisematonta kysymystä, joka muutoin kuuluu [
                                    <i>yleissopimuksessa</i>
                                    ] määrätyn välimiesmenettelyn piiriin, ei saa jättää välimiesmenettelyyn, jos jommankumman [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] tuomioistuin tai hallinnollinen muutoksenhakuelin on jo antanut päätöksen tästä kysymyksestä;
                                </p>
                                <p>
                                    b) jos milloin tahansa välimiesmenettelypyynnön tekemisen jälkeen, ja ennen kuin välimiespaneeli on antanut [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaisille viranomaisille päätöksensä, jommankumman [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] tuomioistuin tai hallinnollinen muutoksenhakuelin antaa tätä kysymystä koskevan päätöksen, välimiesmenettely on lopetettava.
                                </p>
                            </content>
                        </article>
                        <article>
                            <num>Yleissopimuksen 20 artikla (Välimiesten nimeäminen)</num>
                            <content>
                                <p>
                                    1. Paitsi siltä osin kuin [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaiset viranomaiset keskenään sopivat eri säännöistä, [
                                    <i>yleissopimuksen VI osan</i>
                                    ] osalta sovelletaan [
                                    <i>yleissopimuksen 20 artiklan</i>
                                    ] 2–4 kappaletta.
                                </p>
                                <p>2. Välimiespaneelin jäsenten nimeämistä koskevat seuraavat säännöt:</p>
                                <p>a) Välimiespaneelin on koostuttava kolmesta jäsenestä (luonnollisesta henkilöstä), joilla on asiantuntemusta tai kokemusta kansainvälisissä veroasioissa.</p>
                                <p>
                                    b) Kunkin toimivaltaisen viranomaisen on nimettävä yksi paneelin jäsen 60 päivän kuluessa [
                                    <i>yleissopimuksen</i>
                                    ] 19 artiklan 1 kappaleen mukaisen välimiesmenettelypyynnön esittämispäivästä. Kahden näin nimetyn paneelin jäsenen on 60 päivän kuluessa jälkimmäisestä nimeämisestä nimettävä kolmas jäsen, joka toimii välimiespaneelin puheenjohtajana. Puheenjohtaja ei saa olla kummankaan [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] kansalainen eikä asua kummallakaan niistä.
                                </p>
                                <p>
                                    c) Kunkin välimiespaneeliin nimetyn jäsenen on oltava puolueeton ja riippumaton [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaisista viranomaisista, verohallinnoista ja finanssiministeriöistä sekä kaikista henkilöistä, joita asia välittömästi koskee (samoin kuin heidän neuvonantajistaan) nimeämisen hyväksymisen ajankohtana, säilytettävä puolueettomuutensa ja riippumattomuutensa koko menettelyn ajan ja vältettävä kohtuullisen ajanjakson ajan sen jälkeen kaikkea sellaista menettelyä, joka voi vahingoittaa vaikutelmaa välimiesten puolueettomuudesta ja riippumattomuudesta menettelyn osalta.
                                </p>
                                <p>
                                    3. Mikäli [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] toimivaltainen viranomainen ei nimeä välimiespaneelin jäsentä sillä tavalla ja niiden ajanjaksojen aikana, joista määrätään [
                                    <i>yleissopimuksen 20 artiklan</i>
                                    ] 2 kappaleessa tai joista [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaiset viranomaiset ovat sopineet, se ylin Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön Veropolitiikan ja -hallinnon keskuksen virkamies, joka ei ole kummankaan [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] kansalainen, nimeää jäsenen tämän toimivaltaisen viranomaisen puolesta.
                                </p>
                                <p>
                                    4. Jos välimiespaneelin kaksi ensimmäistä jäsentä eivät nimeä puheenjohtajaa sillä tavalla ja niiden ajanjaksojen aikana, joista määrätään [
                                    <i>yleissopimuksen 20 artiklan</i>
                                    ] 2 kappaleessa tai joista [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaiset viranomaiset ovat sopineet, se ylin Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön Veropolitiikan ja -hallinnon keskuksen virkamies, joka ei ole kummankaan [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] kansalainen, nimeää puheenjohtajan.
                                </p>
                            </content>
                        </article>
                        <article>
                            <num>Yleissopimuksen 21 artikla (Välimiesmenettelyn salassapito)</num>
                            <content>
                                <p>
                                    1. Ainoastaan sovellettaessa niitä [
                                    <i>yleissopimuksen VI osan</i>
                                    ] määräyksiä, [
                                    <i>sopimuksen</i>
                                    ] määräyksiä ja [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] sisäistä lainsäädäntöä, jotka liittyvät tiedonvaihtoon, salassapitoon ja hallinnolliseen apuun, välimiespaneelin jäsenten ja jäsenkohtaisen enintään kolmihenkisen henkilökunnan (ja tulevien välimiesten, vain siltä osin kuin on tarpeen todentaa heidän kykynsä täyttää välimiehiä koskevat vaatimukset) katsotaan olevan henkilöitä tai viranomaisia, joille tietoja voidaan ilmaista. Välimiespaneelin tai tulevien välimiesten saamia tietoja ja toimivaltaisten viranomaisten välimiespaneelilta saamia tietoja pidetään tietoina, jotka vaihdetaan [
                                    <i>sopimuksen</i>
                                    ] tiedonvaihtoa ja virka-apua koskevien määräysten mukaisesti.
                                </p>
                                <p>
                                    2. [
                                    <i>Sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaiset viranomaiset varmistavat, että välimiespaneelin jäsenet ja heidän henkilökuntansa suostuvat kirjallisesti ennen välimiesmenettelyssä toimimistaan käsittelemään välimiesmenettelyyn liittyviä tietoja niiden salassapito- ja vaitiolovelvoitteiden mukaisesti, jotka kuvataan niissä [
                                    <i>sopimuksen</i>
                                    ] määräyksissä, jotka liittyvät tiedonvaihtoon ja virka-apuun, sekä [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] sovellettavan lainsäädännön mukaisesti.
                                </p>
                            </content>
                        </article>
                        <article>
                            <num>Yleissopimuksen 22 artikla (Asian ratkaiseminen ennen välimiesmenettelyn päättymistä)</num>
                            <content>
                                <p>
                                    Sovellettaessa [
                                    <i>yleissopimuksen VI osaa</i>
                                    ] ja niitä [
                                    <i>sopimuksen</i>
                                    ] määräyksiä, joilla määrätään asioiden ratkaisemisesta keskinäisellä sopimuksella, asiaa koskeva keskinäinen sopimusmenettely samoin kuin välimiesmenettely lopetetaan, jos milloin tahansa välimiesmenettelypyynnön esittämisen jälkeen ja ennen kuin välimiespaneeli on antanut päätöksensä [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaisille viranomaisille:
                                </p>
                                <p>
                                    a) [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaiset viranomaiset pääsevät keskinäiseen sopimukseen asian ratkaisemisesta; tai
                                </p>
                                <p>b) asian käsiteltäväksi saattanut henkilö peruuttaa välimiesmenettelyä tai keskinäistä sopimusmenettelyä koskevan pyyntönsä.</p>
                            </content>
                        </article>
                        <article>
                            <num>Yleissopimuksen 23 artikla (Välimiesmenettelyn laji)</num>
                            <content>
                                <p>
                                    1. [
                                    <i>Yleissopimuksen VI osan</i>
                                    ] mukaiseen välimiesmenettelyyn sovelletaan seuraavia sääntöjä, paitsi siltä osin kuin [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaiset viranomaiset keskenään sopivat eri säännöistä:
                                </p>
                                <p>
                                    a) Sen jälkeen, kun asia on jätetty välimiesmenettelyyn, kunkin [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] toimivaltaisen viranomaisen on annettava välimiespaneelille sopimuksella asetettuun päivään mennessä ratkaisuehdotus, jossa käsitellään kaikkia asian ratkaisemattomia kysymyksiä (ottaen huomioon kaikki [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaisten viranomaisten välillä aikaisemmin siinä asiassa tehdyt sopimukset). Ratkaisuehdotus on rajattava täsmällisten rahamäärien (esimerkiksi tulojen tai kulujen) esittämiseen, tai jos siitä on erityisesti määrätty, [
                                    <i>sopimuksen</i>
                                    ] nojalla määrätyn veron maksimiverokantaan, asian jokaisen oikaisu- tai vastaavan kysymyksen osalta. Jos [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaiset viranomaiset eivät ole päässeet sopimukseen [
                                    <i>sopimuksen</i>
                                    ] määräyksen soveltamisedellytyksiä koskevasta kysymyksestä (jäljempänä "kynnyskysymys"), kuten luonnollisen henkilön asuinpaikasta tai siitä, onko olemassa kiinteä toimipaikka, toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa vaihtoehtoisia ratkaisuehdotuksia kysymyksiin, joista päättäminen riippuu näiden kynnyskysymysten ratkaisemisesta.
                                </p>
                                <p>
                                    b) Kunkin [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] toimivaltainen viranomainen voi myös antaa ratkaisuehdotusta tukevia kannanottoja välimiespaneelin harkittavaksi. Kunkin toimivaltaisen viranomaisen, joka antaa ratkaisuehdotuksen tai ratkaisuehdotusta tukevan kannanoton, on annettava siitä jäljennös toiselle toimivaltaiselle viranomaiselle siihen päivään mennessä, jona ratkaisuehdotus ja ratkaisuehdotusta tukeva kannanotto on ollut määrä antaa. Kukin toimivaltainen viranomainen voi myös sopimuksella määrättyyn päivään mennessä antaa välimiespaneelille vastineen toisen toimivaltaisen viranomaisen antamaan ratkaisuehdotukseen ja ratkaisuehdotusta tukevaan kannanottoon. Jäljennös vastineesta on annettava toiselle toimivaltaiselle viranomaiselle siihen päivään mennessä, jona vastine on ollut määrä antaa.
                                </p>
                                <p>
                                    c) Välimiespaneeli valitsee päätöksekseen yhden toimivaltaisten viranomaisten asiaa varten jättämistä ratkaisuehdotuksista jokaisen kysymyksen ja kynnyskysymysten osalta, eikä se sisällytä päätökseen perustelua tai muuta selitystä. Välimiesmenettelyratkaisu hyväksytään paneelin jäsenten yksinkertaisella enemmistöllä. Välimiespaneeli antaa päätöksensä kirjallisena tiedoksi [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaisille viranomaisille.  Välimiesmenettelyratkaisulla ei ole ennakkotapausarvoa.
                                </p>
                                <p>
                                    5. Ennen välimiesmenettelyn aloittamista [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaiset viranomaiset varmistavat, että kaikki asian käsiteltäväksi saattaneet henkilöt ja heidän neuvonantajansa hyväksyvät kirjallisesti sen, että ne eivät ilmaise muulle henkilölle välimiesmenettelyn kuluessa jommaltakummalta toimivaltaiselta viranomaiselta tai välimiespaneelilta saamiaan tietoja. Asiaa koskeva [
                                    <i>sopimuksen</i>
                                    ] mukainen keskinäinen sopimusmenettely samoin kuin [
                                    <i>yleissopimuksen VI osan</i>
                                    ] mukainen välimiesmenettely lopetetaan, jos asian käsiteltäväksi saattanut henkilö tai joku tämän henkilön neuvonantajista olennaisesti rikkoo tätä vaitiolosopimusta milloin tahansa välimiesmenettelypyynnön tekemisen jälkeen ja ennen kuin välimiespaneeli on antanut päätöksensä tiedoksi [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaisille viranomaisille.
                                </p>
                            </content>
                        </article>
                        <article>
                            <num>Yleissopimuksen 25 artikla (Välimiesmenettelyn kustannukset)</num>
                            <content>
                                <p>
                                    [
                                    <i>Yleissopimuksen VI osan</i>
                                    ] mukaisessa välimiesmenettelyssä [
                                    <i>sopimusvaltiot</i>
                                    ] vastaavat välimiespaneelin jäsenten maksuista ja kuluista samoin kuin [
                                    <i>sopimusvaltioille</i>
                                    ] välimiesmenettelytoimien yhteydessä kertyneistä kustannuksista tavalla, josta [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaisten viranomaisten on sovittava keskinäisellä sopimuksella. Jos tällaista sopimusta ei ole, jokainen [
                                    <i>sopimusvaltio</i>
                                    ] vastaa omista ja nimeämänsä paneelin jäsenen kuluista. [
                                    <i>Sopimusvaltiot</i>
                                    ] vastaavat yhtäläisin osuuksin välimiespaneelin puheenjohtajan kustannuksista ja muista kuluista, jotka liittyvät välimiesmenettelyn hoitamiseen.
                                </p>
                            </content>
                        </article>
                        <article>
                            <num>Yleissopimuksen 26 artikla (Yhteensopivuus)</num>
                            <content>
                                <p>
                                    2. Keskinäisestä sopimusmenettelystä syntyvää ratkaisematonta kysymystä, joka muuten kuuluu [
                                    <i>yleissopimuksen VI osassa</i>
                                    ] määrätyn välimiesmenettelyn alaan, ei saa jättää välimiesmenettelyyn, jos kysymys kuuluu sellaisen asian alaan, jonka osalta on aikaisemmin asetettu välimiespaneeli tai vastaava elin sellaisen kahden- tai monenvälisen sopimuksen mukaisesti, jolla määrätään keskinäisen sopimusmenettelyn asiasta syntyvien ratkaisemattomien kysymysten pakollisesta sitovasta välimiesmenettelystä.
                                </p>
                                <p>
                                    3. [
                                    <i>Mikään</i>
                                    ] [
                                    <i>yleissopimuksen VI osassa</i>
                                    ] ei vaikuta sellaisten laajempien velvoitteiden täyttämiseen, jotka koskevat keskinäisen sopimusmenettelyn yhteydessä syntyvien ratkaisemattomien kysymysten välimiesmenettelyä ja jotka johtuvat muista sopimuksista, joiden osapuolia [
                                    <i>sopimusvaltiot</i>
                                    ] ovat tai tulevat olemaan.
                                </p>
                            </content>
                        </article>
                        <article>
                            <num>Yleissopimuksen 28 artiklan (Välimiesmenettelyn soveltamisala) 2 kappaleen a kohta</num>
                            <content>
                                <p>
                                    <i>Yleissopimuksen 28 artiklan 2 kappaleen a kohdan mukaisesti Suomen tasavalta muotoilee seuraavat varaumat niiden asioiden soveltamisalan osalta, jotka voidaan ottaa välimiesmenettelyyn yleissopimuksen VI osan määräysten mukaisesti</i>
                                    :
                                </p>
                                <p>
                                    1. Suomi varaa itselleen oikeuden sulkea [
                                    <i>yleissopimuksen VI osan</i>
                                    ] soveltamisalan ulkopuolelle asiat, joihin sisältyy veron välttämisen vastaisten kotimaisten sääntöjen soveltamista kummassa tahansa [
                                    <i>sopimusvaltiossa</i>
                                    ]. Suomen osalta tässä tarkoitetut kotimaiset veron välttämisen vastaiset säännökset ovat verotusmenettelystä annetun lain (1558/1995) 27–30 §:t, elinkeinotulon verottamisesta annetun lain (360/1968) 6 a §:n 9 momentti ja 52 h sekä ulkomaisten väliyhteisöjen osakkaiden verotuksesta annettu laki (1217/1994). Varauma kattaa myöhemmät näiden säännösten muutokset sekä näitä säännöksiä korvaamaan tarkoitetut uudet säännökset. Suomi ilmoittaa tallettajalle säännösten myöhemmistä muutoksista ja korvaavista säännöksistä.
                                </p>
                                <p>
                                    2. Suomi varaa itselleen oikeuden sulkea [
                                    <i>yleissopimuksen VI osan</i>
                                    ] soveltamisalan ulkopuolelle asiat, joihin sisältyy menettely, jonka osalta tuomioistuin on todennut verovelvollisen tai verovelvollisen puolesta toimivan henkilön syylliseksi veropetokseen tai muuhun verorikokseen kummassa tahansa [
                                    <i>sopimusvaltiossa</i>
                                    ]. Suomen osalta tässä tarkoitetut kotimaiset säännökset ovat rikoslain (39/1889) 29 luvun 1–4 §:t. Varauma kattaa myöhemmät näiden säännösten muutokset sekä näitä säännöksiä korvaamaan tarkoitetut uudet säännökset. Suomi ilmoittaa tallettajalle säännösten myöhemmistä muutoksista ja korvaavista säännöksistä.
                                </p>
                                <p>
                                    3. Suomi varaa itselleen oikeuden sulkea [
                                    <i>yleissopimuksen VI osan</i>
                                    ] soveltamisalan ulkopuolelle tuloja tai varallisuutta koskevat asiat, jos kaksinkertaista verotusta ei ole. Kaksinkertainen verotus tarkoittaa sitä, että molemmat [
                                    <i>sopimusvaltiot</i>
                                    ] ovat määränneet saman veronalaisen tulon tai varallisuuden osalta veroja, jotka aiheuttavat joko lisää veromaksua, lisää verovelvollisuutta tai peruuntumista taikka alentumista tappioissa, joita voitaisiin käyttää verotettavan tulon kuittaukseen.
                                </p>
                                <p>
                                    4. Suomi varaa itselleen oikeuden sulkea [
                                    <i>yleissopimuksen VI osan</i>
                                    ] soveltamisalan ulkopuolelle:
                                </p>
                                <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta määrissä, jotka maksetaan tai hyvitetään verosopimusosapuolen ulkopuolella asuville, tapaukset, joissa verotettava tapahtuma on ennen viitepäivämäärää;</p>
                                <p>b) kaikkien muiden kannettavien verojen osalta verot, jotka kannetaan ennen viitepäivämäärää alkaneilla verokausilla.</p>
                                <p>Tässä varaumassa tarkoitettu viitepäivä on myöhäisin seuraavista:</p>
                                <p>
                                    i) päivä, jona yleissopimusta aletaan soveltaa molemmissa [
                                    <i>sopimusvaltioissa</i>
                                    ] kyseessä olevan veron osalta;
                                </p>
                                <p>
                                    ii) tammikuun 1 päivä sen jälkeen, kun on kulunut kuusi kalenterikuukautta päivästä, jona tallettaja on antanut tiedon sellaisesta varauman peruuttamisesta tai ilmoituksesta, joka johtaa [
                                    <i>yleissopimuksen VI osan</i>
                                    ] soveltumiseen molempien [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] osalta; ja
                                </p>
                                <p>
                                    iii) jos kyse, on tapauksesta, joka tulisi välimiesmenettelyn soveltamisalaan sen jälkeen, kun [
                                    <i>yleissopimuksen VI osaa</i>
                                    ] on alettu soveltaa molempien [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] osalta, [
                                    <i>yleissopimuksen</i>
                                    ] 28 artiklan 2 kappaleessa tai 19 artiklan 12 kappaleessa tarkoitetun varauman peruuttamisen johdosta, tammikuun 1 päivä sen jälkeen, kun on kulunut kuusi kalenterikuukautta päivästä, jona tallettaja on antanut tiedon sellaisesta varauman peruuttamisesta.
                                </p>
                                <p>
                                    5. Suomi varaa itselleen oikeuden sulkea [
                                    <i>yleissopimuksen VI osan</i>
                                    ] soveltamisalan ulkopuolelle kaikki asiat, joissa on jätetty hakemus kaksinkertaisen verotuksen poistamisesta etuyhteydessä keskenään olevien yritysten tulonoikaisun yhteydessä tehdyn yleissopimuksen (90/436/ETY) – niin kuin se on muutettuna – tai muiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden hyväksymien asiakirjojen tai näitä toimeenpanevien kotimaisten säännösten perusteella.
                                </p>
                            </content>
                        </article>
                    </chapter>
                </embeddedStructure>
            </p>
            <article eId="art_27">
                <num>27 artikla (SopS 12–13/2014)</num>
                <heading>Tietojen vaihtaminen</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on vaihdettava keskenään sellaisia tietoja, jotka ovat ennalta katsoen olennaisia tämän sopimuksen määräysten soveltamiseksi tai sopimusvaltioiden tai Suomen paikallisviranomaisten määräämien tai sopimusvaltioiden tai Suomen paikallisviranomaisten lukuun määrättyjä kaikenlaatuisia veroja koskevan sisäisen lainsäädännön hallinnoimiseksi tai toimeenpanemiseksi, mikäli tämän lainsäädännön perusteella tapahtuva verotus ei ole sopimuksenvastainen. Sopimuksen 1 ja 2 artikla eivät rajoita tietojen vaihtamista.</p>
                    <p>2. Sopimusvaltion 1 kappaleen perusteella vastaanottamia tietoja on käsiteltävä salaisina samalla tavalla kuin tämän valtion sisäisen lainsäädännön perusteella saatuja tietoja ja niitä saadaan ilmaista vain henkilöille tai viranomaisille (niihin luettuina tuomioistuimet ja hallintoelimet), jotka määräävät, kantavat tai perivät 1 kappaleessa mainittuja veroja tai käsittelevät näitä veroja koskevia syytteitä tai valituksia, taikka valvovat edellä mainittuja toimia. Näiden henkilöiden tai viranomaisten on käytettävä tietoja vain tällaisiin tarkoituksiin. He saavat ilmaista tietoja julkisessa oikeudenkäynnissä tai tuomioistuimen ratkaisuissa. Edellä olevien määräysten estämättä sopimusvaltion vastaanottamia tietoja voidaan käyttää muihin tarkoituksiin, kun näitä tietoja voidaan käyttää näihin muihin tarkoituksiin kummankin valtion lainsäädännön mukaan ja tietoja antavan valtion toimivaltainen viranomainen antaa luvan tällaiseen käyttöön.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 1 ja 2 kappaleiden määräysten ei katsota velvoittavan sopimusvaltiota: </p>
                    <p>a) ryhtymään hallintotoimiin, jotka poikkeavat tämän sopimusvaltion tai toisen sopimusvaltion lainsäädännöstä ja hallintokäytännöstä; </p>
                    <p>b) antamaan tietoja, joita tämän sopimusvaltion tai toisen sopimusvaltion lainsäädännön mukaan tai säännönmukaisen hallintomenettelyn puitteissa ei voida hankkia; </p>
                    <p>c) antamaan tietoja, jotka paljastaisivat liikesalaisuuden taikka teollisen, kaupallisen tai ammatillisen salaisuuden tai elinkeinotoiminnassa käytetyn menettelytavan, taikka tietoja, joiden ilmaiseminen olisi vastoin yleistä järjestystä (ordre public).</p>
                    <p>4. Jos sopimusvaltio pyytää tietoja tämän artiklan määräysten mukaisesti, toisen sopimusvaltion on käytettävä tiedonhankintakeinojaan pyydettyjen tietojen hankkimiseksi, vaikka tämä toinen valtio ei ehkä tarvitse näitä tietoja omiin verotuksellisiin tarkoituksiinsa. Edelliseen lauseeseen sisältyvän velvollisuuden osalta sovelletaan tämän artiklan 3 kappaleen rajoituksia, mutta näiden rajoitusten ei voida milloinkaan katsoa sallivan sitä, että sopimusvaltio kieltäytyy antamasta tietoja vain sen vuoksi, että ne eivät sen osalta koske kansallista etua.</p>
                    <p>5. Tämän artiklan 3 kappaleen määräysten ei voida milloinkaan katsoa sallivan sitä, että sopimusvaltio kieltäytyy antamasta tietoja vain sen vuoksi, että tiedot ovat pankin, muun rahoituslaitoksen, trustin, säätiön, välittäjän tai edustajan tai uskotun miehen hallussa tai ne koskevat omistusosuuksia henkilössä. Tietopyynnön vastaanottaneen sopimusvaltion verohallinnolla on tällaisten tietojen hankkimiseksi valta pyytää tietojen ilmaisemista ja valta suorittaa tutkimuksia ja kuulemisia sen sisäisessä verolainsäädännössä olevista vastakkaisista säännöksistä riippumatta.</p>
                </content>
            </article>
            <tblock class="noteEditorial" eId="note_2" finlex:outline="huomautus">
                <p>
                    Ks. 
                    <a href="/akn/fi/doc/treaty/2014/65">SopS 65/2014</a>.
                </p>
            </tblock>
            <article eId="art_28">
                <num>28 artikla</num>
                <heading>Virka-apu verojen perimisessä</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltiot antavat toisilleen virka-apua 2 artiklassa mainittujen verojen ja näiden verojen ennakoiden ja korotusten sekä lisäysten, korkojen, kulujen ja rangaistusluonnetta vailla olevien sakkomaksujen, tiedoksiantamisessa ja perimisessä.</p>
                    <p>2. Sopimusvaltion esityksestä toinen sopimusvaltio turvaa, omien verojensa tiedoksiantamisessa ja perimisessä sovellettavien lainsäännösten ja muiden määräysten mukaisesti, 1 kappaleessa tarkoitettujen ja esityksen tehneessä valtiossa täytäntöönpanokelpoisten verosaamisten tiedoksiannon ja perimisen. Tällainen saaminen ei nauti etuoikeutta siinä valtiossa, johon virka-apupyyntö on kohdistettu eikä tämä valtio ole velvollinen ryhtymään sellaisiin täytäntöönpanotoimenpiteisiin, joilla ei ole perustetta pyynnön esittäneen valtion lainsäännöksissä eikä muissa määräyksissä.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 2 kappaleen määräysten perusteella veron perimisen suorittanut sopimusvaltio on perimistä pyytäneelle valtiolle vastuussa peritystä määrästä.</p>
                    <p>4. Milloin 1 kappaleessa tarkoitettuun verosaamiseen vielä voidaan hakea muutosta, sopimusvaltio voi turvatakseen oikeutensa pyytää toista sopimusvaltiota ryhtymään tämän toisen valtion lainsäädännön mukaisiin turvaamistoimenpiteisiin. Tämän artiklan 2 kappaleen määräyksiä sovelletaan vastaavasti tällaisiin toimenpiteisiin.</p>
                    <p>5. Tämän sopimuksen 27 artiklan 1 kappaleen määräyksiä sovelletaan myös tietoihin, jotka tämän artiklan nojalla on annettu sille valtiolle, johon virka-apupyyntö on kohdistettu.</p>
                    <p>6. Sopimusvaltioiden asianomaiset viranomaiset sopivat keskenään, miten tätä artiklaa sovelletaan.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_29">
                <num>29 artikla (SopS 53–54/1997)</num>
                <heading>Erinäisiä määräyksiä</heading>
                <content>
                    <p>1. Tämä sopimus ei vaikuta kansainvälisen oikeuden yleisten sääntöjen tai erityisten sopimusten määräysten mukaisiin diplomaattisten tai konsulivirkamiesten verotuksellisiin erioikeuksiin.</p>
                    <p>2. Henkilöiden, jotka ovat sopimusvaltion toisessa sopimusvaltiossa tai kolmannessa valtiossa olevan diplomaattisen tai konsuliedustuston jäseniä ja ovat lähettäjävaltion kansalaisia, katsotaan tätä sopimusta sovellettaessa olevan lähettäjävaltiossa asuvia, jos he siellä ovat tulon ja varallisuuden perusteella suoritettavien verojen osalta samojen velvoitusten alaisia kuin siinä valtiossa asuvat henkilöt.</p>
                    <p>3. Tätä sopimusta ei sovelleta kansainvälisiin järjestöihin, niiden toimielimiin tai virkailijoihin, eikä henkilöihin, jotka ovat kolmannen valtion diplomaattisen tai konsuliedustuston jäseniä ja jotka oleskelevat sopimusvaltiossa olematta kummassakaan sopimusvaltiossa tulon ja varallisuuden perusteella suoritettavien verojen osalta samojen velvoitteiden alaisia kuin siinä valtiossa asuvat henkilöt.</p>
                    <p>4. Sopimusvaltioiden asianomaisten viranomaisten tulee olla välittömässä yhteydessä keskenään tämän sopimuksen soveltamista koskevissa kysymyksissä.</p>
                </content>
            </article>
            <p>
                <embeddedStructure class="mli-replacement">
                    <p>
                        <authorialNote>
                            <p>
                                Seuraavaa yleissopimuksen 7 artiklan 1 kappaletta sovelletaan tämän sopimuksen määräyksiin, jotka korvataan sillä:
                                <authorialNote marker="7" placement="bottom">
                                    <p>Yleissopimuksen 35 artiklan 1 ja 3 kappaleen mukaisesti Suomen tasavalta alkaa soveltaa yleissopimuksen 7 artiklan 1 kappaletta tähän sopimukseen:</p>
                                    <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta määriin, jotka maksetaan tai hyvitetään verosopimusosapuolen ulkopuolella asuville, jos tällaiset verot aiheuttava tapahtuma tapahtuu 1 päivänä tammikuuta 2020 tai sen jälkeen; ja</p>
                                    <p>b) kaikkien muiden Suomen tasavallan kantamien verojen osalta veroihin, jotka kannetaan 1 päivänä tammikuuta 2021 tai sen jälkeen alkavilla verokausilla;</p>
                                    <p>sekä</p>
                                    <p>Yleissopimuksen 35 artiklan 1 kappaleen mukaisesti Belgian kuningaskunta alkaa soveltaa yleissopimuksen 7 artiklan 1 kappaletta tähän sopimukseen:</p>
                                    <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta määriin, jotka maksetaan tai hyvitetään verosopimusosapuolen ulkopuolella asuville, jos tällaiset verot aiheuttava tapahtuma tapahtuu 1 päivänä tammikuuta 2020 tai sen jälkeen; ja</p>
                                    <p>b) kaikkien muiden Belgian kuningaskunnan kantamien verojen osalta veroihin, jotka kannetaan 1 päivänä huhtikuuta 2020 tai sen jälkeen alkavilla verokausilla.</p>
                                </authorialNote>
                            </p>
                        </authorialNote>
                    </p>
                    <p>
                        <i>(Käännös)</i>
                    </p>
                    <article>
                        <num>YLEISSOPIMUKSEN 7 ARTIKLA – SOPIMUSTEN VÄÄRINKÄYTÖN ESTÄMINEN (PPT-määräys)</num>
                        <content>
                            <p>
                                [
                                <i>Sopimukseen</i>
                                ] perustuvaa etuutta ei, [
                                <i>sopimuksen</i>
                                ] määräysten estämättä, myönnetä tulon tai varallisuuden osalta, jos on kohtuullista päätellä ottaen huomioon kaikki asiaa koskevat tosiasiat ja olosuhteet, että tämän etuuden hankkiminen oli yksi sellaisen järjestelyn tai transaktion pääasiallisista tarkoituksista, joka välittömästi tai välillisesti johti tähän etuuteen, paitsi jos selvitetään, että tämän etuuden myöntäminen olisi näissä olosuhteissa [
                                <i>sopimuksen</i>
                                ] asiaa koskevien määräysten tavoitteen ja tarkoituksen mukaista.
                            </p>
                        </content>
                    </article>
                </embeddedStructure>
            </p>
            <article eId="art_30">
                <num>30 artikla</num>
                <heading>Alueellinen laajentaminen</heading>
                <content>
                    <p>1. Tämä sopimus voidaan ulottaa, joko sellaisenaan tai tarpeellisin muutoksin, käsittämään Ahvenanmaan maakunta kunnallisveron osalta. Sellainen laajentaminen tulee voimaan siitä päivästä lukien sekä sellaisin muutoksin ja ehdoin, sopimuksen lakkaaminen niihin luettuna, kuin sopimusvaltioiden välillä diplomaattiteitse tapahtuvalla noottienvaihdolla määritetään ja sovitaan.</p>
                    <p>2. Jollei sopimusvaltioiden välillä toisin ole sovittu, lakkaa jommankumman sopimusvaltion 32 artiklan perusteella toimittaman sopimuksen irtisanomisen johdosta sopimuksen soveltaminen tuossa artiklassa tarkoitetulla tavalla Ahvenanmaan maakuntaan myös kunnallisveron osalta.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_31">
                <num>31 artikla</num>
                <heading>Voimaantulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltioiden hallitusten on ilmoitettava toisilleen täyttäneensä valtiosäännössään tämän sopimuksen voimaan tulolle asetetut edellytykset.</p>
                    <p>2. Sopimus tulee voimaan kolmenkymmenen päivän kuluttua siitä päivästä, jolloin myöhempi 1 kappaleessa tarkoitetuista ilmoituksista on tehty ja sen määräyksiä sovelletaan:</p>
                    <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta, tuloon, joka saadaan sitä vuotta, jolloin sopimus tulee voimaan, lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen;</p>
                    <p>b) muiden tulosta suoritettavien verojen ja varallisuudesta suoritettavien verojen osalta, veroihin, jotka määrätään sitä vuotta, jolloin sopimus tulee voimaan, lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen alkavilta verovuosilta.</p>
                    <p>3. Suomen ja Belgian välillä kaksinkertaisen verotuksen ehkäisemiseksi ja eräiden muiden tulo- ja omaisuusverotusta koskevien kysymysten järjestämiseksi Helsingissä 11 päivänä helmikuuta 1954 allekirjoitettu sopimus ja sen päättöpöytäkirja, sellaisina kuin ne ovat muutettuina Brysselissä 21 päivänä toukokuuta 1970 allekirjoitetulla lisäsopimuksella, lakkaavat olemasta voimassa sinä ajankohtana, jolloin tämän sopimuksen määräykset tulevat voimaan.</p>
                    <p>4. Suomen ja Belgian välillä laivanvarustusliikkeiden tuotteiden tulojen kaksoisverotuksen ehkäisemisestä Brysselissä 19 päivänä helmikuuta 1929 allekirjoitettu sopimus ei ole voimassa sinä aikana, jolloin tämän sopimuksen 8 artikla on voimassa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_32">
                <num>32 artikla</num>
                <heading>Päättyminen</heading>
                <content>
                    <p>Tämä sopimus on voimassa, kunnes jompikumpi sopimusvaltio sen irtisanoo. Kumpikin sopimusvaltio voi viiden vuoden kuluttua siitä päivästä, jolloin sopimus tulee voimaan, irtisanoa sopimuksen diplomaattiteitse tekemällä irtisanomisilmoituksen vähintään kuusi kuukautta ennen kunkin kalenterivuoden päättymistä. Tässä tapauksessa sopimus lakkaa olemasta voimassa:</p>
                    <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta, tuloon, joka saadaan sitä vuotta, jolloin irtisanomisilmoitus tehdään, lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen;</p>
                    <p>b) muiden tulosta suoritettavien verojen ja varallisuudesta suoritettavien verojen osalta, veroihin, jotka määrätään sitä vuotta, joiloin irtisanomisilmoitus tehdään, lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen alkavilta verovuosilta.</p>
                </content>
            </article>
            <hcontainer name="conclusions">
                <content>
                    <p>Tämän vakuudeksi ovat allekirjoittaneet, asianmukaisesti siihen valtuutettuina, allekirjoittaneet tämän sopimuksen.</p>
                    <p>Tehty Brysselissä 18 päivänä toukokuuta 1976 kahtena englanninkielisenä kappaleena.</p>
                </content>
            </hcontainer>
            <hcontainer name="attachments">
                <hcontainer eId="protocol" name="attachment">
                    <heading>Pöytäkirja (SopS 53–54/1997)</heading>
                    <content>
                        <p>Sopimuksen 10 artikla, sellaisena kuin se on muutettuna Brysselissä 13 päivänä maaliskuuta 1991 allekirjoitetulla lisäsopimuksella, on seurausta kummassakin sopimusvaltiossa tuolloin voimassa olleesta verolainsäädännöstä. Nämä lainsäädännöt eivät anna sopimusvaltioille mahdollisuutta myöntää sopimusvaltiossa asuvan yhtiön toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle maksamille osingoille enemmän yhdentynyttä kohtelua.</p>
                        <p>Milloin Suomi kuitenkin kolmannen valtion, joka on Euroopan valtio, kanssa tekemässään verosopimuksessa, sopii Suomen täydennysveron palauttamisesta ilman vastavuoroisuuden edellytystä Suomessa asuvan yhtiön kolmannessa valtiossa asuville henkilöille maksamien osinkojen osalta, edellytetään, että Suomen hallitus ilman tarpeetonta viivytystä ilmoittaa asiasta Belgian hallitukselle ja ryhtyy neuvottelemaan Belgian hallituksen kanssa saman kohtelun myöntämiseksi Belgiassa asuville henkilöille kuin kolmannessa valtiossa asuville henkilöille on myönnetty.</p>
                    </content>
                </hcontainer>
            </hcontainer>
        </mainBody>
    </doc>
</akomaNtoso>
