<akomaNtoso xmlns="http://docs.oasis-open.org/legaldocml/ns/akn/3.0" xmlns:finlex="http://data.finlex.fi/schema/finlex">
    <doc name="main">
        <meta>
            <identification source="#organization_fi.finlex">
                <FRBRWork>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1983/55/!main"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1983/55"/>
                    <FRBRdate date="1983-10-07" name="dateIssued"/>
                    <FRBRauthor as="#role_author" href="#organization_fi.ministry-of-finance"/>
                    <FRBRcountry value="fi"/>
                    <FRBRsubtype value="tax-treaty-consolidated"/>
                    <FRBRnumber value="55"/>
                </FRBRWork>
                <FRBRExpression>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1983/55/swe@/!main"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1983/55/swe@"/>
                    <FRBRdate date="1983-10-07" name="dateIssued"/>
                    <FRBRauthor as="#role_author" href="#organization_fi.ministry-of-finance"/>
                    <FRBRlanguage language="swe"/>
                </FRBRExpression>
                <FRBRManifestation>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1983/55/swe@/!main.xml"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1983/55/swe@.akn"/>
                    <FRBRdate date="2025-02-23" name="dateProduced"/>
                    <FRBRauthor as="#role_editor" href="#organization_fi.finlex"/>
                    <FRBRformat value="xml"/>
                </FRBRManifestation>
            </identification>
            <references source="#organization_fi.finlex">
                <TLCOrganization eId="organization_fi.finlex" href="/akn/ontology/organization/fi.finlex" showAs="Finlex"/>
                <TLCRole eId="role_author" href="/akn/ontology/role/author" showAs="Tekijä"/>
                <TLCRole eId="role_editor" href="/akn/ontology/role/editor" showAs="Toimittaja"/>
                <TLCOrganization eId="organization_fi.ministry-of-finance" href="/akn/ontology/organization/fi.ministry-of-finance" showAs="Finansministeriet"/>
            </references>
            <proprietary source="#organization_fi.finlex">
                <finlex:documentYear>1983</finlex:documentYear>
                <finlex:broughtIntoForceBy>
                    <finlex:statuteReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/act/statute/1983/790"/>
                    </finlex:statuteReference>
                    <finlex:statuteReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/act/statute/1983/791"/>
                    </finlex:statuteReference>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/1983/54"/>
                    </finlex:treatyReference>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/1983/55"/>
                    </finlex:treatyReference>
                </finlex:broughtIntoForceBy>
                <finlex:treatyParty code="it">Italia</finlex:treatyParty>
                <finlex:isSynthesised>false</finlex:isSynthesised>
            </proprietary>
        </meta>
        <preface>
            <p>
                <docNumber>54-55/1983</docNumber>
                <docTitle>Avtal mellan Finland och Italien för undvikande av dubbelbeskattning och förhindrande av kringgående av skatt beträffande skatter på inkomst och på förmögenhet</docTitle>
            </p>
        </preface>
        <preamble>
            <p>
                <authorialNote>
                    <p>(Översättning)</p>
                </authorialNote>
            </p>
            <p class="title">Avtal mellan Finland och Italien för undvikande av dubbelbeskattning och förhindrande av kringgående av skatt beträffande skatter på inkomst och på förmögenhet</p>
            <p>Finlands regering och Italiens regering har,</p>
            <p>föranledda av önskan att ingå ett avtal för undvikande av dubbelbeskattning och
    förhindrande av kringgående av skatt beträffande skatter på inkomst och på
    förmögenhet,</p>
            <p>överenskommit om följande:</p>
        </preamble>
        <mainBody>
            <article eId="art_1">
                <num>Artikel 1</num>
                <heading>Personer på vilka avtalet tillämpas</heading>
                <content>
                    <p>Detta avtal tillämpas på personer som har hemvist i en avtalsslutande stat eller i
      båda avtalsslutande staterna.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_2">
                <num>Artikel 2</num>
                <heading>Skatt er som omfattas av avtalet</heading>
                <content>
                    <p>1. Detta avtal tillämpas på skatter på inkomst och på förmögenhet som påförs för en
      avtalsslutande stats, dess politiska eller administrativa underavdelningars,
      offentligrättsliga samfunds eller lokala myndigheters räkning, oberoende av det sätt på vilket
      skatterna uttages.</p>
                    <p>2. Med skatter på inkomst och på förmögenhet förstås alla skatter, som utgår på
      inkomst eller förmögenhet i dess helhet eller på delar av inkomst eller förmögenhet, däri
      inbegripna skatter på vinst på grund av överlåtelse av lös eller fast egendom samt skatter på
      värdestegring.</p>
                    <p>3. De för närvarande utgående skatter, på vilka avtalet tillämpas, är
      särskilt:</p>
                    <p>a) I Finland:</p>
                    <p>1) den statliga inkomst- och förmögenhetsskatten;</p>
                    <p>2) kommunalskatten;</p>
                    <p>3) kyrkoskatten;</p>
                    <p>4) sjömansskatten och</p>
                    <p>5) källskatten;</p>
                    <p>(nedan "finsk skatt").</p>
                    <p>b) I Italien:</p>
                    <p>1) inkomstskatten för fysiska personer (l'imposta sul reddito delle persone
      fisiche);</p>
                    <p>2) inkomstskatten för juridiska personer (l'imposta sul reddito delle persone
      giuridiche);</p>
                    <p>3) den lokala inkomstskatten (l'imposta locale sui redditi);</p>
                    <p>även i de fall då de uppbärs genom innehållning vid källan;</p>
                    <p>(nedan "italiensk skatt").</p>
                    <p>4. Detta avtal tillämpas även på skatter av samma eller i huvudsak likartat slag, som
      efter undertecknandet av avtalet påförs vid sidan av eller i stället för de för närvarande
      utgående skatterna. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna skall meddela
      varandra de betydelsefulla ändringar som gjorts i respektive skattelagstiftning.</p>
                </content>
            </article>
            <tblock class="noteEditorial" eId="note_1" finlex:outline="huomautus">
                <p>
                    Se också
                    <a href="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1983/55#protocol">protokollet</a>
                          av detta fördrag. 
                </p>
            </tblock>
            <article eId="art_3">
                <num>Artikel 3</num>
                <heading>Allmänna definitioner</heading>
                <content>
                    <p>1. Om inte sammanhanget föranleder annat, har vid tillämpningen av detta avtal
      följande uttryck nedan angiven betydelse:</p>
                    <p>a) "Finland" åsyftar Republiken Finland och åsyftar, då det används i geografisk
      bemärkelse, Republiken Finlands territorium och de till Republiken Finlands territorialvatten
      gränsande områden inom vilka Finland enligt finsk lagstiftning äger utöva sina rättigheter med
      avseende på utforskning och utnyttjande av naturtillgångar på havsbottnen eller i dennas
      underlag;</p>
                    <p>b) "Italien" åsyftar Republiken Italien och inbegriper de utanför Italiens
      territorialvatten belägna områden som enligt italiensk lagstiftning om utforskning och
      utnyttjande av naturtillgångar kan komma att betecknas som områden inom vilka Italien äger
      utöva sina rättigheter med avseende på havsbottnen eller dennas underlag samt dessas
      naturtillgångar;</p>
                    <p>c) "en avtalsslutande stat" och "den andra avtalsslutande staten" åsyftar Finland
      eller Italien, alltefter som sammanhanget kräver;</p>
                    <p>d) "person" inbegriper fysisk person, bolag och annan sammanslutning;</p>
                    <p>e) "bolag" åsyftar juridisk person eller annan som vid beskattningen behandlas såsom
      juridisk person;</p>
                    <p>f) "företag i en avtalsslutande stat" och "företag i den andra avtalsslutande staten"
      åsyftar företag som bedrivs av person med hemvist i en avtalsslutande stat, respektive företag
      bedrivs av person med hemvist i den andra avtalsslutande staten;</p>
                    <p>g) "medborgare" åsyftar:</p>
                    <p>1) fysisk person som har medborgarskap en avtalsslutande stat;</p>
                    <p>2) juridisk person och annan sammanslutning som bildats enligt den lagstiftning som
      gäller i en avtalsslutande stat;</p>
                    <p>h) "internationell trafik" åsyftar transport med fartyg eller luftfartyg som används
      av företag som har sin verkliga ledning i en avtalsslutande stat, utom då fartyget eller
      luftfartyget används uteslutande mellan platser i den andra avtalsslutande staten;</p>
                    <p>i) "behörig myndighet" åsyftar:</p>
                    <p>1) i Finland finansministeriet eller dess befullmäktigade ombud;</p>
                    <p>2) i Italien finansministeriet.</p>
                    <p>2. Då en avtalsslutande stat tillämpar avtalet anses, såvida inte sammanhanget
      föranleder annat, varje uttryck som inte definierats på annat sätt i avtalet, ha den betydelse
      som uttrycket har enligt den statens lagstiftning i fråga om sådana skatter på vilka avtalet
      tillämpas.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_4">
                <num>Artikel 4</num>
                <heading>Skatterättsligt hemvist</heading>
                <content>
                    <p>1. Vid tillämpningen av detta avtal åsyftar uttrycket "person med hemvist i en
      avtalsslutande stat" person som enligt lagstiftningen i denna stat är skattskyldig där på
      grund av hemvist, bosättning, plats för företagsledning eller annan liknande omständighet.
      Uttrycket inbegriper emellertid inte person som är skattskyldig i denna avtalsslutande stat
      endast för inkomst från källa i denna stat eller för förmögenhet belägen där.</p>
                    <p>2. Då på grund av bestämmelserna i stycke 1 fysisk person har hemvist i båda
      avtalsslutande staterna, bestäms hans hemvist på följande sätt:</p>
                    <p>a) Han anses ha hemvist i den stat där han har en bostad som stadigvarande står till
      hans förfogande. Om han har en sådan bostad i båda staterna, anses han ha hemvist i den stat
      med vilken hans personliga och ekonomiska förbindelser är starkast (centrum för
      levnadsintressena);</p>
                    <p>b) Om det inte kan avgöras i vilken stat han har centrum för sina levnadsintressen
      eller om han inte i någondera staten har en bostad som stadigvarande står till hans
      förfogande, anses han ha hemvist i den stat där han stadigvarande vistas;</p>
                    <p>c) Om han stadigvarande vistas i båda staterna eller om han inte vistas stadigvarande
      i någon av dem, anses han ha hemvist i den stat där han är medborgare;</p>
                    <p>d) Om han är medborgare i båda staterna eller om han inte är medborgare i någon av
      dem, avgör de behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna frågan genom ömsesidig
      överenskommelse.</p>
                    <p>3. Då på grund av bestämmelserna i stycke 1 annan person än fysisk person har hemvist
      i båda avtalsslutande staterna, anses personen i fråga ha hemvist i den stat där den har sin
      verkliga ledning.</p>
                </content>
            </article>
            <tblock class="noteEditorial" eId="note_2" finlex:outline="huomautus">
                <p>
                    Se också
                    <a href="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1983/55#protocol">protokollet</a>
                          av detta fördrag. 
                </p>
            </tblock>
            <article eId="art_5">
                <num>Artikel 5</num>
                <heading>Fast driftställe</heading>
                <content>
                    <p>1. Vid tillämpningen av detta avtal åsyftar uttrycket "fast driftställe" en
      stadigvarande plats för affärsverksamhet, från vilken företagets verksamhet helt eller delvis
      bedrivs.</p>
                    <p>2. Uttrycket "fast driftställe" innefattar särskilt:</p>
                    <p>a) plats för företagsledning;</p>
                    <p>b) filial;</p>
                    <p>c) kontor;</p>
                    <p>d) fabrik;</p>
                    <p>e) verkstad;</p>
                    <p>f) gruva, stenbrott eller annan plats för utvinning av naturtillgångar;</p>
                    <p>g) plats för byggnads-, anläggnings- eller installationsverksamhet som varar mer än
      tolv månader.</p>
                    <p>3. Uttrycket "fast driftställe" anses inte innefatta:</p>
                    <p>a) användningen av anordningar uteslutande för lagring, utställning eller utlämnande
      av företaget tillhöriga varor;</p>
                    <p>b) innehavet av ett företaget tillhörigt varulager uteslutande för lagring,
      utställning eller utlämnande;</p>
                    <p>c) innehavet av ett företaget tillhörigt varulager uteslutande för bearbetning eller
      förädling genom annat företags försorg;</p>
                    <p>d) innehavet av stadigvarande plats för affärsverksamhet uteslutande för inköp av
      varor eller inhämtande av upplysningar för företaget;</p>
                    <p>e) innehavet av stadigvarande plats för affärsverksamhet uteslutande för att ombesörja
      reklam, meddela upplysningar, bedriva vetenskaplig forskning eller bedriva annan liknande
      verksamhet som är av förberedande eller biträdande art för företaget.</p>
                    <p>4. Person som är verksam i en avtalsslutande stat för ett företag i den andra
      avtalsslutande staten – härunder inbegrips inte sådan oberoende representant som avses i
      stycke 5 – behandlas såsom fast driftställe i den förstnämnda staten, om han i denna stat har
      och där regelmässigt använder fullmakt att sluta avtal i företagets namn samt verksamheten
      inte begränsas till inköp av varor för företaget.</p>
                    <p>5. Företag i en avtalsslutande stat anses inte ha fast driftställe i den andra
      avtalsslutande staten endast på den grund att företaget bedriver affärsverksamhet i denna
      andra stat genom förmedling av mäklare, kommissionär eller annan oberoende representant, om
      sådan person därvid bedriver sin sedvanliga affärsverksamhet.</p>
                    <p>6. Den omständigheten att ett bolag med hemvist i en avtalsslutande stat kontrollerar
      eller kontrolleras av ett bolag med hemvist i den andra avtalsslutande staten eller ett bolag
      som bedriver affärsverksamhet i denna andra stat (antingen från fast driftställe eller på
      annat sätt), medför inte i och för sig att någotdera bolaget utgör fast driftställe för det
      andra.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_6">
                <num>Artikel 6</num>
                <heading>Inkomst av fast egendom</heading>
                <content>
                    <p>1. Inkomst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar av fast egendom
      (däri inbegripen inkomst av lantbruk och skogsbruk) belägen i den andra avtalsslutande staten,
      får beskattas i denna andra stat.</p>
                    <p>2. Uttrycket "fast egendom" har den betydelse som uttrycket har enligt lagstiftningen
      i den avtalsslutande stat där egendomen är belägen. Uttrycket inbegriper dock alltid tillbehör
      till fast egendom, levande och döda inventarier i lantbruk och skogsbruk samt rättigheter på
      vilka bestämmelserna i privaträtten om fast egendom tillämpas. Nyttjanderätt till fast egendom
      samt rätt till föränderliga eller fasta ersättningar för nyttjandet av eller rätten att nyttja
      mineralförekomst, källa eller annan naturtillgång anses också vara fast egendom. Fartyg och
      luftfartyg anses inte vara fast egendom.</p>
                    <p>3. Bestämmelserna i stycke 1 tillämpas på inkomst som förvärvas genom omedelbart
      brukande, genom uthyrning eller annan användning av fast egendom. </p>
                    <p>4. Om innehav av aktier eller andra andelar i bolag berättigar ägaren av aktierna
      eller andelarna att besitta bolaget tillhörig fast egendom, får inkomst, som förvärvas genom
      omedelbart brukande, genom uthyrning eller annan användning av sådan besittningsrätt,
      beskattas i den avtalsslutande stat där den fasta egendomen är belägen.</p>
                    <p>5. Bestämmelserna i styckena 1 och 3 tillämpas även på inkomst av fast egendom som
      tillhör företag och på inkomst av fast egendom som används vid självständig
      yrkesutövning.</p>
                    <p>6. Bestämmelserna i stycke 4 tillämpas även på inkomst på grund av sådan företag
      tillhörig besittningsrätt som avses i sagda stycke och på inkomst på grund av sådan
      besittningsrätt i fall då den används vid självständig yrkesutövning.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_7">
                <num>Artikel 7</num>
                <heading>Inkomst av rörelse</heading>
                <content>
                    <p>1. Inkomst av rörelse, som företag i en avtalsslutande stat förvärvar, beskattas
      endast i denna stat, såvida inte företaget bedriver rörelse i den andra avtalsslutande staten
      från där beläget fast driftställe. Om företaget bedriver rörelse på nyss angivet sätt, får
      företagets inkomst beskattas i denna andra stat, men endast så stor del av den som är
      hänförlig till det fasta driftstället. </p>
                    <p>2. Om företag i en avtalsslutande stat bedriver rörelse i den andra avtalsslutande
      staten från där beläget fast driftställe, hänförs, om inte bestämmelserna i stycke 3
      föranleder annat, i vardera avtalsslutande staten till det fasta driftstället den inkomst, som
      det kan antagas att driftstället skulle ha förvärvat, om det varit ett fristående företag, som
      bedrivit verksamhet av samma eller liknande slag under samma eller liknande villkor och
      självständigt avslutat affärer med det företag till vilket driftstället hör.</p>
                    <p>3. Vid bestämmandet av fast driftställes inkomst medges avdrag för utgifter som
      uppkommit för det fasta driftstället, härunder inbegripna utgifter för företagets ledning och
      allmänna förvaltning, oavsett om utgifterna uppkommit i den stat där det fasta driftstället är
      beläget eller annorstädes.</p>
                    <p>4. I den mån inkomst hänförlig till fast driftställe brukat i en avtalsslutande stat
      bestämmas på grund av en fördelning av företagets hela inkomst på de olika delarna av
      företaget, hindrar bestämmelserna i stycke 2 inte att i denna avtalsslutande stat den
      skattepliktiga inkomsten bestäms genom sådant förfarande. Den fördelningsmetod som används
      skall dock vara sådan att resultatet överensstämmer med principerna i denna artikel. </p>
                    <p>5. Inkomst hänförs inte till fast driftställe endast av den anledningen att varor
      inköps genom det fasta driftställets försorg för företaget.</p>
                    <p>6. Vid tillämpningen av föregående stycken bestäms inkomst som är hänförlig till det
      fasta driftstället genom samma förfarande år från år, såvida inte goda och tillräckliga skäl
      föranleder annat.</p>
                    <p>7. Ingår i inkomst av rörelse inkomstslag som behandlas särskilt i andra artiklar av
      detta avtal, berörs bestämmelserna i dessa artiklar inte av reglerna i förevarande
      artikel.</p>
                </content>
            </article>
            <tblock class="noteEditorial" eId="note_3" finlex:outline="huomautus">
                <p>
                    Se också
                    <a href="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1983/55#protocol">protokollet</a>
                          av detta fördrag. 
                </p>
            </tblock>
            <article eId="art_8">
                <num>Artikel 8</num>
                <heading>Sjöfart och luftfart</heading>
                <content>
                    <p>1. Inkomst genom användningen av fartyg eller luftfartyg i internationell trafik
      beskattas endast i den avtalsslutande stat där företaget har sin verkliga ledning.</p>
                    <p>2. Om sjöfartsföretag har sin verkliga ledning ombord på ett fartyg, anses ledningen
      belägen i den avtalsslutande stat där fartyget har sin hemmahamn eller, om någon sådan hamn
      inte finns, i den avtalsslutande stat där fartygets redare har hemvist.</p>
                    <p>3. Bestämmelserna i stycke 1 tillämpas även på inkomst som förvärvas genom deltagande
      i en pool, ett gemensamt företag eller en internationell driftsorganisation.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_9">
                <num>Artikel 9</num>
                <heading>Företag med intressegemenskap</heading>
                <content>
                    <p>I fall då</p>
                    <p>a) ett företag i en avtalsslutande stat direkt eller indirekt deltager i ledningen
      eller övervakningen av ett företag i den andra avtalsslutande staten eller äger del i detta
      företags kapital, eller</p>
                    <p>b) samma personer direkt eller indirekt deltager i ledningen eller övervakningen av
      såväl ett företag i en avtalsslutande stat som ett företag i den andra avtalsslutande staten
      eller äger del i båda dessa företags kapital,</p>
                    <p>iakttages följande.</p>
                    <p>Om mellan företagen i fråga om handelsförbindelser eller finansiella förbindelser
      avtalas eller föreskrivs villkor, som avviker från dem som skulle ha avtalats mellan av
      varandra oberoende företag, får all inkomst, som utan sådana villkor skulle ha tillkommit det
      ena företaget men som på grund av villkoren i fråga inte tillkommit detta företag, inräknas i
      detta företags inkomst och beskattas i överensstämmelse därmed.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_10">
                <num>Artikel 10</num>
                <heading>Dividend</heading>
                <content>
                    <p>1. Dividend från bolag med hemvist i en avtalsslutande stat till person med hemvist i
      den andra avtalsslutande staten får beskattas i denna andra stat.</p>
                    <p>2. Dividenden får emellertid beskattas även i den avtalsslutande stat där bolaget som
      betalar dividenden har hemvist, enligt lagstiftningen i denna stat, men om mottagaren har rätt
      till dividenden får skatten inte överstiga:</p>
                    <p>a) 10 procent av dividendens bruttobelopp, om den som har rätt till dividenden är ett
      bolag (med undantag för sammanslutning) som direkt behärskar mer än 50 procent av det
      utbetalande bolagets kapital;</p>
                    <p>b) 15 procent av dividendens bruttobelopp i övriga fall.</p>
                    <p>De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna skall träffa överenskommelse om
      sättet att genomföra dessa begränsningar.</p>
                    <p>Detta stycke berör inte bolagets beskattning för vinst av vilken dividenden
      betalas.</p>
                    <p>3. Med uttrycket "dividend" förstås i denna artikel inkomst av aktier eller andra
      rättigheter, som inte är fordringar, med rätt till andel i vinst, samt inkomst av andra
      andelar i bolag, som enligt skattelagstiftningen i den stat där det utdelande bolaget har
      hemvist vid beskattningen behandlas på samma sätt som inkomst av aktier.</p>
                    <p>4. Bestämmelserna i styckena 1 och 2 tillämpas inte, om den som har rätt till
      dividenden har hemvist i en avtalsslutande stat och bedriver rörelse i den andra
      avtalsslutande staten, där bolaget som betalar dividenden har hemvist, från där beläget fast
      driftställe eller utövar självständig yrkesverksamhet i denna andra stat från där belägen
      stadigvarande anordning, samt den andel på grund av vilken dividenden betalas äger verkligt
      samband med det fasta driftstället eller den stadigvarande anordningen. I sådant fall
      beskattas dividenden i denna andra avtalsslutande stat enligt dess egen
      lagstiftning.</p>
                    <p>5. Om bolag med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar inkomst från den andra
      avtalsslutande staten, får denna andra stat inte beskatta dividend som bolaget betalar, utom i
      den mån dividenden betalas till person med hemvist i denna andra stat eller i den mån den
      andel på grund av vilken dividenden betalas äger verkligt samband med fast driftställe eller
      stadigvarande anordning i denna andra stat, och ej heller beskatta bolagets icke utdelade
      vinst, även om dividenden eller den icke utdelade vinsten helt eller delvis utgörs av inkomst
      som uppkommit i denna andra stat.</p>
                </content>
            </article>
            <tblock class="noteEditorial" eId="note_4" finlex:outline="huomautus">
                <p>
                    Se också
                    <a href="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1983/55#protocol">protokollet</a>
                          av detta fördrag. 
                </p>
            </tblock>
            <article eId="art_11">
                <num>Artikel 11</num>
                <heading>Ränta</heading>
                <content>
                    <p>1. Ränta, som härrör från en avtalsslutande stat och som betalas till person med
      hemvist i den andra avtalsslutande staten, får beskattas i denna andra stat.</p>
                    <p>2. Räntan får emellertid beskattas även i den avtalsslutande stat från vilken den
      härrör, enligt lagstiftningen i denna stat, men om mottagaren har rätt till räntan får skatten
      inte överstiga 15 procent av räntans bruttobelopp. De behöriga myndigheterna i de
      avtalsslutande staterna skall träffa överenskommelse om sättet att genomföra denna
      begränsning.</p>
                    <p>3. Utan hinder av bestämmelserna i stycke 2 är ränta som härrör från en avtalsslutande
      stat undantagen från skatt i denna stat om:</p>
                    <p>a) utbetalaren av räntan är regeringen, politisk eller administrativ underavdelning,
      offentligrättsligt samfund eller lokal myndighet i denna avtalsslutande stat; eller</p>
                    <p>b) räntan betalas till regeringen, politisk eller administrativ underavdelning,
      offentligrättsligt samfund eller lokal myndighet i den andra avtalsslutande staten, eller till
      inrättning (däri inbegripen penninginrättning) som helt eller delvis ägs av denna andra
      avtalsslutande stat, politisk eller administrativ underavdelning, offentligrättsligt samfund
      eller lokal myndighet i denna andra stat; eller</p>
                    <p>c) räntan betalas till annan inrättning (däri inbegripen penninginrättning) på lån som
      har beviljats enligt överenskommelse mellan de avtalsslutande staternas regeringar.</p>
                    <p>4. Med uttrycket "ränta" förstås i denna artikel inkomst av värdepapper som utfärdats
      av staten, obligationer eller debentures, antingen de säkerställts genom inteckning i fast
      egendom eller inte och antingen de medför rätt till andel i vinst eller inte. Uttrycket
      åsyftar även inkomst av annat slags fordran liksom annan inkomst som enligt
      skattelagstiftningen i den stat från vilken inkomsten härrör jämställs med inkomst av
      försträckning.</p>
                    <p>5. Bestämmelserna i styckena 1 och 2 tillämpas inte, om den som har rätt till räntan
      har hemvist i en avtalsslutande stat och bedriver rörelse i den andra avtalsslutande staten,
      från vilken räntan härrör, från där beläget fast driftställe eller utövar självständig
      yrkesverksamhet i denna andra stat från där belägen stadigvarande anordning, samt den fordran
      för vilken räntan betalas äger verkligt samband med det fasta driftstället eller den
      stadigvarande anordningen. I sådant fall beskattas räntan i denna andra avtalsslutande stat
      enligt dess egen lagstiftning.</p>
                    <p>6. Ränta anses härröra från en avtalsslutande stat om utbetalaren är den staten själv,
      politisk eller administrativ underavdelning, offentligrättsligt samfund, lokal myndighet eller
      person med hemvist i denna stat. Om emellertid den person som betalar räntan, antingen han har
      hemvist i en avtalsslutande stat eller inte, i en avtalsslutande stat har fast driftställe
      eller stadigvarande anordning i samband varmed den skuld uppkommit på vilken räntan betalas,
      och räntan belastar det fasta driftstället eller den stadigvarande anordningen, anses räntan
      härröra från den avtalsslutande stat där det fasta driftstället eller den stadigvarande
      anordningen finns.</p>
                    <p>7. Då på grund av särskilda förbindelser mellan utbetalaren och mottagaren eller
      mellan dem båda och annan person räntebeloppet, med hänsyn till den fordran för vilken räntan
      betalas, överstiger det belopp som skulle ha avtalats mellan utbetalaren och mottagaren om
      sådana förbindelser inte förelegat, tillämpas bestämmelserna i denna artikel endast på
      sistnämnda belopp. I sådant fall beskattas överskjutande belopp enligt lagstiftningen i
      vardera avtalsslutande staten med iakttagande av övriga bestämmelser i detta avtal.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_12">
                <num>Artikel 12</num>
                <heading>Royalty</heading>
                <content>
                    <p>1. Royalty, som härrör från en avtalsslutande stat och som betalas till person med
      hemvist i den andra avtalsslutande staten, får beskattas i denna andra stat.</p>
                    <p>2. Royalty, som avses i stycke 3 punkterna b) och c) får emellertid beskattas även i
      den avtalsslutande stat från vilken den härrör, enligt lagstiftningen i denna stat, men om
      mottagaren har rätt till royaltyn får skatten inte överstiga 5 procent av royaltyns
      bruttobelopp. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna skall träffa
      överenskommelse om sättet att genomföra denna begränsning.</p>
                    <p>3. Med uttrycket "royalty" förstås i denna artikel varje slags betalning som mottages
      såsom ersättning</p>
                    <p>a) för nyttjandet av eller för rätten att nyttja upphovsrätt till litterärt,
      konstnärligt eller vetenskapligt verk;</p>
                    <p>b) för nyttjandet av eller för rätten att nyttja biograffilm samt film eller band för
      televisions- eller radiosändning, patent, varumärke, mönster eller modell, ritning, hemligt
      recept eller hemlig tillverkningsmetod eller industriell, kommersiell eller vetenskaplig
      utrustning;</p>
                    <p>c) för upplysning om erfarenhetsrön av industriell, kommersiell eller vetenskaplig
      natur.</p>
                    <p>4. Bestämmelserna i styckena 1 och 2 tillämpas inte, om den som har rätt till royaltyn
      har hemvist i en avtalsslutande stat och bedriver rörelse i den andra avtalsslutande staten,
      från vilken royaltyn härrör, från där beläget fast driftställe eller utövar självständig
      yrkesverksamhet i denna andra stat från där belägen stadigvarande anordning, samt den
      rättighet eller egendom i fråga om vilken royaltyn betalas äger verkligt samband med det fasta
      driftstället eller den stadigvarande anordningen. I sådant fall beskattas royaltyn i denna
      andra avtalsslutande stat enligt dess egen lagstiftning.</p>
                    <p>5. Royalty anses härröra från en avtalsslutande stat, om utbetalaren är den staten
      själv, politisk eller administrativ underavdelning, offentligrättsligt samfund, lokal
      myndighet eller person med hemvist i denna stat. Om emellertid den person som betalar
      royaltyn, antingen han har hemvist i en avtalsslutande stat eller inte, i en avtalsslutande
      stat har fast driftställe eller stadigvarande anordning i samband varmed förpliktelsen att
      betala royaltyn uppkommit, och royaltyn belastar det fasta driftstället eller den
      stadigvarande anordningen, anses royaltyn härröra från den stat där det fasta driftstället
      eller den stadigvarande anordningen finns.</p>
                    <p>6. Då på grund av särskilda förbindelser mellan utbetalaren och mottagaren eller
      mellan dem båda och annan person royaltybeloppet, med hänsyn till det nyttjande, den rätt
      eller den upplysning för vilken royaltyn betalas, överstiger det belopp som skulle ha avtalats
      mellan utbetalaren och mottagaren om sådana förbindelser inte förelegat, tillämpas
      bestämmelserna i denna artikel endast på sistnämnda belopp. I sådant fall beskattas
      överskjutande belopp enligt lagstiftningen i vardera avtalsslutande staten med iakttagande av
      övriga bestämmelser i detta avtal.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_13">
                <num>Artikel 13</num>
                <heading>Realisationsvinst</heading>
                <content>
                    <p>1. Vinst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar på grund av
      överlåtelse av sådan fast egendom som avses i artikel 6 och som är belägen i den andra
      avtalsslutande staten, får beskattas i denna andra stat.</p>
                    <p>2. Vinst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar på grund av
      överlåtelse av aktie eller annan andel som avses i artikel 6 stycke 4 får beskattas i den
      avtalsslutande stat där den bolaget tillhöriga fasta egendomen är belägen.</p>
                    <p>3. Vinst på grund av överlåtelse av lös egendom, som utgör del av rörelsetillgångarna
      i fast driftställe, vilket ett företag i en avtalsslutande stat har i den andra avtalsslutande
      staten, eller av lös egendom, hänförlig till stadigvarande anordning för att utöva
      självständig yrkesverksamhet, som person med hemvist i en avtalsslutande stat har i den andra
      avtalsslutande staten, får beskattas i denna andra stat. Detsamma gäller vinst på grund av
      överlåtelse av sådant fast driftställe (för sig eller tillsammans med hela företaget) eller av
      sådan stadigvarande anordning.</p>
                    <p>4. Vinst på grund av överlåtelse av fartyg eller luftfartyg som används i
      internationell trafik eller lös egendom som är hänförlig till användningen av sådant fartyg
      eller luftfartyg beskattas endast i den avtalsslutande stat där företaget har sin verkliga
      ledning.</p>
                    <p>5. Vinst på grund av överlåtelse av annan egendom än sådan som avses i styckena 1, 2,
      3 och 4 beskattas endast i den avtalsslutande stat där överlåtaren har hemvist.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_14">
                <num>Artikel 14</num>
                <heading>Självständig yrkesutövning</heading>
                <content>
                    <p>1. Inkomst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar genom att utöva
      fritt yrke eller annan självständig verksamhet, beskattas endast i denna stat om han inte i
      den andra avtalsslutande staten har stadigvarande anordning, som regelmässigt står till hans
      förfogande för att utöva verksamheten. Om han har sådan stadigvarande anordning, får inkomsten
      beskattas i denna andra stat men endast så stor del av den som är hänförlig till denna
      stadigvarande anordning.</p>
                    <p>2. Uttrycket "fritt yrke" inbegriper särskilt självständig vetenskaplig, litterär och
      konstnärlig verksamhet, uppfostrings- och undervisningsverksamhet samt sådan självständig
      verksamhet som läkare, advokat, ingenjör, arkitekt, tandläkare och revisor utövar.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_15">
                <num>Artikel 15</num>
                <heading>Enskild tjänst</heading>
                <content>
                    <p>1. Om inte bestämmelserna i artiklarna 16, 18, 19 och 20 föranleder annat, beskattas
      lön och annan liknande ersättning, som person med hemvist i en avtalsslutande stat uppbär på
      grund av anställning, endast i denna stat, såvida inte arbetet utförs i den andra
      avtalsslutande staten. Om arbetet utförs i denna andra stat, får ersättning som uppbärs för
      arbetet beskattas där.</p>
                    <p>2. Utan hinder av bestämmelserna i stycke 1 beskattas ersättning, som person med
      hemvist i en avtalsslutande stat uppbär för arbete som utförs i den andra avtalsslutande
      staten, endast i den förstnämnda staten, om:</p>
                    <p>a) mottagaren vistas i denna andra stat under tidrymd eller tidrymder som sammanlagt
      inte överstiger 183 dagar under skatteåret i fråga, och </p>
                    <p>b) ersättningen betalas av arbetsgivare som inte har hemvist i denna andra stat eller
      på dennes vägnar, samt</p>
                    <p>c) ersättningen inte belastar fast driftställe eller stadigvarande anordning som
      arbetsgivaren har i denna andra stat.</p>
                    <p>3. Utan hinder av föregående bestämmelser i denna artikel får ersättning för arbete,
      som utförs ombord på fartyg eller luftfartyg i internationell trafik, beskattas i den
      avtalsslutande stat där företaget har sin verkliga ledning.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_16">
                <num>Artikel 16</num>
                <heading>Styrelsearvode</heading>
                <content>
                    <p>Styrelsearvode och annan liknande ersättning, som person med hemvist i en
      avtalsslutande stat uppbär i egenskap av medlem i styrelse eller annat liknande organ i bolag
      med hemvist i den andra avtalsslutande staten, får beskattas i denna andra stat.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_17">
                <num>Artikel 17</num>
                <heading>Artister och idrottsmän</heading>
                <content>
                    <p>1. Utan hinder av bestämmelserna i artiklarna 14 och 15 får inkomst, som person med
      hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar genom sin personliga verksamhet i den andra
      avtalsslutande staten i egenskap av artist, såsom teater- eller filmskådespelare, radio- eller
      televisionsartist eller musiker, eller av idrottsman, beskattas i denna andra stat.</p>
                    <p>2. I fall då inkomst genom personlig verksamhet, som artist eller idrottsman utövar i
      denna egenskap, inte tillfaller artisten eller idrottsmannen själv utan annan person, får
      denna inkomst, utan hinder av bestämmelserna i artiklarna 7, 14 och 15, beskattas i den
      avtalsslutande stat där artisten eller idrottsmannen utövar verksamheten.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_18">
                <num>Artikel 18</num>
                <heading>Pension</heading>
                <content>
                    <p>1. Om inte bestämmelserna i stycke 2 av denna artikel eller artikel 19 stycke 2
      föranleder annat, beskattas pension och annan liknande ersättning, som med anledning av
      tidigare anställning betalas till person med hemvist i en avtalsslutande stat, endast i denna
      stat.</p>
                    <p>2. Om inte bestämmelserna i artikel 19 stycke 2 föranleder annat, får pension och
      annan utbetalning enligt lagstiftningen om social trygghet i en avtalsslutande stat beskattas
      i denna stat. Denna bestämmelse tillämpas endast på medborgare i denna stat.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_19">
                <num>Artikel 19</num>
                <heading>Offentlig tjänst</heading>
                <content>
                    <p>1. a) Ersättning (med undantag för pension), som betalas av en avtalsslutande stat,
      dess politiska eller administrativa underavdelningar, offentligrättsliga samfund eller lokala
      myndigheter till fysisk person på grund av arbete som utförs i denna stats, dess
      underavdelningars, offentligrättsliga samfunds eller lokala myndigheters tjänst, beskattas
      endast i denna stat.</p>
                    <p>b) Sådan ersättning beskattas emellertid endast i den avtalsslutande stat där personen
      i fråga har hemvist, om arbetet utförs i denna stat och personen</p>
                    <p>1) är medborgare i denna stat; eller </p>
                    <p>2) inte fick hemvist i denna stat uteslutande för att utföra arbetet.</p>
                    <p>2. a) Pension, som betalas av, eller från fonder inrättade av, en avtalsslutande stat,
      dess politiska eller administrativa underavdelningar, offentligrättsliga samfund eller lokala
      myndigheter till fysisk person på grund av arbete som utförts i denna stats, dess
      underavdelningars, offentligrättsliga samfunds eller lokala myndigheters tjänst, beskattas
      endast i denna stat.</p>
                    <p>b) Sådan pension beskattas emellertid endast i den avtalsslutande stat där personen i
      fråga har hemvist, om han är medborgare i denna stat.</p>
                    <p>3. Bestämmelserna i artiklarna 15, 16 och 18 tillämpas på ersättning och pension som
      betalas på grund av arbete som utförts i samband med rörelse som bedrivs av en avtalsslutande
      stat, dess politiska eller administrativa underavdelningar, offentligrättsliga samfund eller
      lokala myndigheter.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_20">
                <num>Artikel 20</num>
                <heading>Studerande</heading>
                <content>
                    <p>Studerande eller affärs-, industri-, lantbruks- eller skogsbrukspraktikant, som har
      eller omedelbart före vistelse i en avtalsslutande stat hade hemvist i den andra
      avtalsslutande staten och som vistas i den förstnämnda staten avtalsslutande för sin
      undervisning eller utbildning, beskattas inte i denna stat för belopp som han erhåller för
      sitt uppehälle, sin undervisning eller utbildning, under förutsättning att beloppen härrör
      från källa utanför denna stat.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_21">
                <num>Artikel 21</num>
                <heading>Annan inkomst</heading>
                <content>
                    <p>1. Inkomst som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar och som inte
      behandlas i föregående artiklar av detta avtal beskattas endast i denna stat, oavsett varifrån
      inkomsten härrör.</p>
                    <p>2. Bestämmelserna i stycke 1 tillämpas inte på inkomst, med undantag för inkomst av
      fast egendom som avses i artikel 6 stycke 2, om mottagaren av inkomsten har hemvist i en
      avtalsslutande stat, och bedriver rörelse i den andra avtalsslutande staten från där beläget
      fast driftställe eller utövar självständig yrkesverksamhet i denna andra stat från där belägen
      stadigvarande anordning, samt den rättighet eller egendom i fråga om vilken inkomsten betalas
      äger verkligt samband med det fasta driftstället eller den stadigvarande anordningen. I sådant
      fall beskattas inkomsten i denna andra avtalsslutande stat enligt dess egen
      lagstiftning.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_22">
                <num>Artikel 22</num>
                <heading>Förmögenhet</heading>
                <content>
                    <p>1. Förmögenhet bestående av sådan fast egendom som avses i artikel 6 stycke 2, vilken
      person med hemvist i en avtalsslutande stat innehar och vilken är belägen i den andra
      avtalsslutande staten, får beskattas i denna andra stat.</p>
                    <p>2. Förmögenhet bestående av aktie eller annan andel i bolag, som avses i artikel 6
      stycke 4, får beskattas i den avtalsslutande stat där den bolaget tillhöriga fasta egendomen
      är belägen.</p>
                    <p>3. Förmögenhet bestående av lös egendom, som utgör del av rörelsetillgångarna i fast
      driftställe, vilket ett företag i en avtalsslutande stat har i den andra avtalsslutande
      staten, eller av lös egendom, hänförlig till stadigvarande anordning för att utöva
      självständig yrkesverksamhet, som person med hemvist i en avtalsslutande stat har i den andra
      avtalsslutande staten, får beskattas i denna andra stat.</p>
                    <p>4. Förmögenhet bestående av fartyg och luftfartyg som används i internationell trafik
      samt av lös egendom som är hänförlig till användningen av sådant fartyg och luftfartyg,
      beskattas endast i den avtalsslutande stat där företaget har sin verkliga ledning.</p>
                    <p>5. Alla andra slag av förmögenhet, som person med hemvist i en avtalsslutande stat
      innehar, beskattas endast i denna stat.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_23">
                <num>Artikel 23</num>
                <heading>Undanröjande av dubbelbeskattning</heading>
                <content>
                    <p>1. Beträffande Italien undanröjs dubbelbeskattning på följande sätt: </p>
                    <p>Om person med hemvist i Italien förvärvar inkomst som får beskattas i Finland, får
      Italien vid bestämmandet av sina inkomstskatter som avses i artikel 2 av detta avtal inräkna
      inkomsten i det underlag på grund av vilket skatterna bestäms, såvida inte annorlunda
      föreskrivs i särskilda bestämmelser i detta avtal.</p>
                    <p>I sådant fall skall Italien från de skatter som sålunda beräknats avräkna den finska
      skatt som betalats på inkomst men avräkningsbeloppet skall inte överstiga den andel av den
      ovannämnda italienska skatten som motsvarar denna inkomsts förhållande till hela inkomsten. </p>
                    <p>Avräkning medges emellertid inte, om inkomsten i Italien enligt italiensk lagstiftning
      och på begäran av inkomstens mottagare underkastas slutlig skatt genom
      innehållning.</p>
                    <p>2. Beträffande Finland undanröjs dubbelbeskattning på följande sätt:</p>
                    <p>a) Om person med hemvist i Finland förvärvar inkomst eller innehar förmögenhet som
      enligt bestämmelserna i detta avtal får beskattas i Italien, skall Finland, såvida inte
      bestämmelserna i punkt b) är tillämpliga:</p>
                    <p>1) från skatten på denna persons inkomst avräkna ett belopp motsvarande den
      inkomstskatt som betalats i Italien;</p>
                    <p>2) från skatten på denna persons förmögenhet avräkna ett belopp motsvarande den
      förmögenhetsskatt som betalas i Italien.</p>
                    <p>Avräkningsbeloppet skall emellertid inte i någotdera fallet överstiga den del av
      inkomstskatten eller förmögenhetsskatten, beräknad utan sådan avräkning, som belöper på den
      inkomst eller den förmögenhet som får beskattas i Italien.</p>
                    <p>b) Utan hinder av bestämmelserna i punkt a) är dividend från bolag med hemvist i
      Italien till bolag med hemvist i Finland undantagen från finsk skatt i den mån dividenden
      skulle ha varit undantagen från skatt enligt finsk skattelagstiftning, om båda bolagen hade
      haft hemvist i Finland.</p>
                    <p>3. Om person med hemvist i en avtalsslutande stat uppbär betalning som avses i artikel
      18 stycke 2 och som får beskattas i den andra avtalsslutande staten, skall denna andra stat
      från skatten på denna persons inkomst avräkna ett belopp motsvarande den skatt på inkomst som
      betalats i den förstnämnda staten. Avräkningsbeloppet skall emellertid inte överstiga den del
      av inkomstskatten, beräknad utan sådan avräkning, som belöper på den betalning som får
      beskattas i denna andra stat.</p>
                    <p>4. Om i enlighet med lagstiftningen i en avtalsslutande stat befrielse medges från
      skatt som omfattas av detta avtal eller sådan skatt nedsätts för begränsad tid i syfte att
      främja den ekonomiska utvecklingen i denna stat, anses den del av skatten från vilken
      befrielse medgivits eller som motsvarar nedsättningen betalad vid tillämpningen av föregående
      stycken av denna artikel.</p>
                </content>
            </article>
            <tblock class="noteEditorial" eId="note_5" finlex:outline="huomautus">
                <p>
                    Se också
                    <a href="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1983/55#protocol">protokollet</a>
                          av detta fördrag. 
                </p>
            </tblock>
            <article eId="art_24">
                <num>Artikel 24</num>
                <heading>Förbud mot diskriminering</heading>
                <content>
                    <p>1. Medborgare i en avtalsslutande stat skall inte i den andra avtalsslutande staten
      bli föremål för beskattning eller därmed sammanhängande krav som är av annat slag eller mer
      tyngande än den beskattning och därmed sammanhängande krav som medborgare i denna andra stat
      under samma förhållanden är eller kan bli underkastad. Utan hinder av bestämmelserna i artikel
      1 tillämpas denna bestämmelse även på person som inte har hemvist i en avtalsslutande stat
      eller i båda avtalsslutande staterna.</p>
                    <p>2. Beskattningen av fast driftställe, som företag i en avtalsslutande stat har i den
      andra avtalsslutande staten, skall i denna andra stat inte vara mindre fördelaktig än
      beskattningen av företag i denna andra stat, som bedriver verksamhet av samma slag. Denna
      bestämmelse anses inte medföra skyldighet för en avtalsslutande stat att medge person med
      hemvist i den andra avtalsslutande staten sådant personligt avdrag vid beskattningen, sådan
      skattebefrielse eller skattenedsättning på grund av civilstånd eller försörjningsplikt mot
      familj som medges person med hemvist i den egna staten.</p>
                    <p>3. Utom i de fall då bestämmelserna i artikel 9, artikel 11 stycke 7 eller artikel 12
      stycke 6 tillämpas, är ränta, royalty och annan betalning från företag i en avtalsslutande
      stat till person med hemvist i den andra avtalsslutande staten avdragsgilla vid bestämmandet
      av den beskattningsbara inkomsten för sådant företag på samma villkor som betalning till
      person med hemvist i den förstnämnda staten. På samma sätt är skuld som företag i en
      avtalsslutande stat har till person med hemvist i den andra avtalsslutande staten avdragsgill
      vid bestämmandet av sådant företags beskattningsbara förmögenhet på samma villkor som skuld
      till person med hemvist i den förstnämnda staten. </p>
                    <p>4. Företag i en avtalsslutande stat, vars kapital helt eller delvis ägs eller
      kontrolleras, direkt eller indirekt, av en eller flera personer med hemvist i den andra
      avtalsslutande staten, skall inte i den förstnämnda staten bli föremål för beskattning eller
      därmed sammanhängande krav som är av annat slag eller mer tyngande än den beskattning och
      därmed sammanhängande krav som annat liknande företag i den förstnämnda staten är eller kan
      bli underkastat.</p>
                    <p>5. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 2 tillämpas bestämmelserna i förevarande
      artikel på skatter av varje slag och beskaffenhet.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_25">
                <num>Artikel 25</num>
                <heading>Förfarandet vid ömsesidig överenskommelse</heading>
                <content>
                    <p>1. Om en person anser att en avtalsslutande stat eller båda avtalsslutande staterna
      vidtagit åtgärder som för honom medför eller kommer att medföra beskattning som strider mot
      bestämmelserna i detta avtal, kan han, utan att detta påverkar hans rätt att använda sig av de
      rättsmedel som finns i dessa staters interna rättsordning, framlägga saken för den behöriga
      myndigheten i den avtalsslutande stat där han har hemvist eller, om fråga är om tillämpningen
      av artikel 24 stycke 1, i den avtalsslutande stat där han är medborgare. Saken skall
      framläggas inom två år från den tidpunkt då personen i fråga fick vetskap om den åtgärd som
      givit upphov till beskattning som strider mot bestämmelserna i avtalet.</p>
                    <p>2. Om den behöriga myndigheten finner invändningen grundad men inte själv kan få till
      stånd en tillfredsställande lösning, skall myndigheten söka lösa frågan genom ömsesidig
      överenskommelse med den behöriga myndigheten i den andra avtalsslutande staten i syfte att
      undvika beskattning som strider mot detta avtal.</p>
                    <p>3. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna skall genom ömsesidig
      överenskommelse söka avgöra svårigheter eller tvivelsmål som uppkommer i fråga om tolkningen
      eller tillämpningen av detta avtal.</p>
                    <p>4. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna kan träda i direkt
      förbindelse med varandra i syfte att träffa överenskommelse i de fall som angivits i
      föregående stycken. Om muntliga överläggningar anses underlätta en överenskommelse, kan sådana
      överläggningar äga rum inom en kommission som består av representanter för de behöriga
      myndigheterna i de avtalsslutande staterna.</p>
                </content>
            </article>
            <tblock class="noteEditorial" eId="note_6" finlex:outline="huomautus">
                <p>
                    Se också
                    <a href="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1983/55#protocol">protokollet</a>
                          av detta fördrag. 
                </p>
            </tblock>
            <article eId="art_26">
                <num>Artikel 26</num>
                <heading>Utbyte av upplysningar</heading>
                <content>
                    <p>1. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna skall utbyta sådana
      upplysningar som är nödvändiga för att tillämpa bestämmelserna i detta avtal eller i de
      avtalsslutande staternas interna lagstiftning samt för att förhindra kringgående av skatt i
      fråga om skatter som omfattas av detta avtal, i den mån beskattning enligt denna lagstiftning
      inte strider mot avtalet. Utbytet av upplysningar begränsas inte av artikel 1. Upplysningar
      som en avtalsslutande stat mottagit skall behandlas såsom hemliga på samma sätt som
      upplysningar, som erhållits enligt den interna lagstiftningen i denna stat och får yppas
      endast för personer eller myndigheter (däri inbegripna domstolar och förvaltningsorgan) som
      fastställer, uppbär eller indriver de skatter som omfattas av detta avtal eller handlägger
      åtal eller besvär i fråga om dessa skatter. Dessa personer eller myndigheter skall använda
      upplysningarna endast för sådana ändamål. De får yppa upplysningarna vid offentlig rättegång
      eller i domstolsavgöranden.</p>
                    <p>2. Bestämmelserna i stycke 1 anses inte medföra skyldighet för en avtalsslutande stat
      att:</p>
                    <p>a) vidtaga förvaltningsåtgärder som avviker från lagstiftning och administrativ praxis
      i denna avtalsslutande stat eller i den andra avtalsslutande staten;</p>
                    <p>b) lämna upplysningar som inte är tillgängliga enligt lagstiftning eller sedvanlig
      administrativ praxis i denna avtalsslutande stat eller i den andra avtalsslutande
      staten;</p>
                    <p>c) lämna upplysningar som skulle röja affärshemlighet, industri-, handels- eller
      yrkeshemlighet eller i näringsverksamhet nyttjat förfaringssätt eller upplysningar, vilkas
      överlämnande skulle strida mot allmänna hänsyn (ordre public).</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_27">
                <num>Artikel 27</num>
                <heading>Diplomatiska företrädare och konsulära tjänstemän</heading>
                <content>
                    <p>Bestämmelserna i detta avtal berör inte de privilegier vid beskattningen som enligt
      folkrättens allmänna regler eller bestämmelser i särskilda överenskommelser tillkommer
      diplomatiska företrädare eller konsulära tjänstemän.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_28">
                <num>Artikel 28</num>
                <heading>Ikraftträdande</heading>
                <content>
                    <p>1. De avtalsslutande staternas regeringar meddelar varandra att de konstitutionella
      förutsättningarna för detta avtals ikraftträdande uppfyllts.</p>
                    <p>2. Avtalet träder i kraft trettio dagar efter dagen för det senare av de meddelanden
      som avses i stycke 1 och dess bestämmelser tillämpas:</p>
                    <p>a) i fråga om skatter som innehålls vid källan, på inkomst som förvärvas den 1 januari
      det kalenderår som följer närmast efter det då avtalet träder i kraft eller senare;</p>
                    <p>b) i fråga övriga skatter på inkomst och skatter på förmögenhet, på skatter som
      bestäms för skatteperioder som börjar den 1 januari det kalenderår som följer närmast efter
      det då avtalet träder i kraft eller senare.</p>
                    <p>3. Avtalet mellan Finland och Italien för förhindrande av dubbelbeskattning av inkomst
      och förmögenhet samt kringgående av skatt, som undertecknats i Rom den 4 augusti 1967, sådant
      det är ändrat genom notväxling den 7 maj 1971 och 19 juni 1971, upphör att gälla. Dess
      bestämmelser upphör att vara i kraft från den dag då detta avtal första gången tillämpas
      enligt bestämmelserna i stycke 2.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_29">
                <num>Artikel 29</num>
                <heading>Upphörande</heading>
                <content>
                    <p>Detta avtal förblir i kraft till dess det uppsägs av en avtalsslutande stat. Vardera
      avtalsslutande staten kan, då fem år förflutit från dagen för avtalets ikraftträdande, på
      diplomatisk väg uppsäga avtalet genom underrättelse senast sex månader före utgången av ett
      kalenderår. I händelse av sådan uppsägning upphör avtalet att gälla:</p>
                    <p>a) i fråga om skatter som innehålls vid källan, på inkomst som förvärvas den 1 januari
      det kalenderår som följer närmast efter det då uppsägningen skedde eller senare;</p>
                    <p>b) i fråga om övriga skatter på inkomst och skatter på förmögenhet, på skatter som
      bestäms för skatteperioder som börjar den 1 januari det kalenderår som följer närmast efter
      det då uppsägningen skedde eller senare.</p>
                    <p>Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill vederbörligen befullmäktigade,
      undertecknat detta avtal.</p>
                    <p>Som skedde i Helsingfors den 12 juni 1981 i två exemplar på finska, italienska och
      engelska språken, vilka alla tre texter har lika vitsord. I fall av meningsskiljaktighet i
      fråga om tolkning är den engelskspråkiga texten avgörande.</p>
                </content>
            </article>
            <hcontainer name="attachments">
                <hcontainer eId="protocol" name="attachment">
                    <heading>Protokoll</heading>
                    <content>
                        <p>Vid undertecknandet i dag av avtalet mellan Finland och Italien för undvikande av
      dubbelbeskattning och förhindrande av kringgående av skatt beträffande skatter på inkomst och
      på förmögenhet har undertecknade överenskommit om följande bestämmelser som utgör en
      integrerande del av avtalet:</p>
                        <tblock>
                            <num>1. Till artikel 2 stycke 3</num>
                            <p>a) Avtalet tillämpas i Finland inte på folkpensionsförsäkringspremien,
        sjukförsäkringspremien och den särskilda lotteriskatten. Avtalet tillämpas i Italien inte på
        skatter (ej heller då de uppbärs genom innehållning vid källan) på lotterivinst, på pris som
        inte hänför sig till värdepapper, på vinst vid spel som grundar sig på slump eller färdighet
        eller på tävlings-, gissningstävlings- eller vadhållningsvinst.</p>
                            <p>b) Om skatt på förmögenhet införs i Italien efter undertecknandet av avtalet
        tillämpas avtalet också på sådan skatt.</p>
                        </tblock>
                        <tblock>
                            <num>2. Till artikel 4</num>
                            <p>Oskiftat dödsbo anses vid beskattning i Finland ha hemvist i den avtalsslutande stat
        där den avlidne enligt bestämmelserna i styckena 1 och 2 av denna artikel hade hemvist vid
        dödsfallet.</p>
                        </tblock>
                        <tblock>
                            <num>3. Till artikel 7 stycke 3</num>
                            <p>Uttrycket "utgifter som uppkommit för det fasta driftstället" åsyftar utgifter som
        har direkt samband med det fasta driftställets verksamhet.</p>
                        </tblock>
                        <tblock>
                            <num>4. Till artikel 10 stycke 3</num>
                            <p>Uttrycket "dividend" inbegriper inkomst av vinstandelsbevis eller -rättigheter
        ("jouissance" shares eller "jouissance" rights), gruvaktier och stiftarandelar.</p>
                        </tblock>
                        <tblock>
                            <num>5. Till artikel 23</num>
                            <p>a) Finsk skatt på förmögenhet som uttagits i enlighet med avtalet avräknas, på sätt
        som föreskrivs i stycke 1 av denna artikel, från skatt på förmögenhet som införs i Italien
        efter undertecknandet av avtalet.</p>
                            <p>b) 1) Om person med hemvist i Italien, som är finsk men inte italiensk medborgare, i
        fråga om skatt som avses i artikel 2 i avtalet anses vara bosatt i Finland enligt den så
        kallade treårsregeln i 9 § finska lagen om skatt på inkomst och förmögenhet, äger Finland i
        fall, då avtalets bestämmelser skulle begränsa Finlands beskattningsrätt, beskatta inkomst
        som personen förvärvat från källa utanför Italien respektive förmögenhet som personen
        innehar och som är belägen utanför Italien. Finland skall emellertid avräkna den italienska
        skatt som betalats på inkomst eller förmögenhet från finsk skatt i enlighet med
        bestämmelserna i stycke 2 av denna artikel.</p>
                            <p>2) Om person med hemvist i Finland, som är italiensk men inte finsk medborgare, har
        sitt huvudsakliga centrum för verksamhet och intressen i Italien, äger Italien i fall, då
        avtalets bestämmelser skulle begränsa Italiens beskattningsrätt, beskatta inkomst som
        personen förvärvat från källa utanför Finland. Italien skall emellertid avräkna den finska
        skatt som betalats på inkomst från italiensk skatt i enlighet med stycke 1 av denna
        artikel.</p>
                            <p>3) Bestämmelserna i punkterna 1) och 2) i detta stycke tillämpas endast för det år
        under vilket personen lämnade Finland respektive Italien samt för de därpå följande tre
        åren.</p>
                        </tblock>
                        <tblock>
                            <num>6. Till artikel 25</num>
                            <p>a) Uttrycket "utan att detta påverkar hans rätt att använda sig av de rättsmedel som
        finns i dessa staters interna rättsordning" i stycke 1 av artikeln innebär att förfarandet
        vid ömsesidig överenskommelse inte utgör ett alternativ till det interna
        rättsmedelsförfarandet, som i varje fall bör anhängiggöras för att talan skall bevaras, då
        yrkandet gäller beskattning som strider mot avtalet.</p>
                            <p>b) Skatt som innehållits vid källan i en avtalsslutande stat skall nedsättas eller
        återbetalas på begäran av den skattskyldige om avtalets bestämmelser inverkar på rätten att
        uppbära sådana skatter. Yrkandet om nedsättning eller återbetalning bör göras inom tid som
        gäller enligt lagstiftningen i den avtalsslutande stat som är skyldig att bevilja
        nedsättningen eller återbetalningen. Till ansökan bör fogas nödig utredning om att de
        villkor som avtalet föreskriver för nedsättning eller återbetalning är uppfyllda. De
        behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna skall träffa överenskommelse om sättet
        att tillämpa ovannämnda bestämmelse.</p>
                            <p>Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill vederbörligen befullmäktigade,
        undertecknat detta protokoll.</p>
                            <p>Som skedde i Helsingfors den 12 juni 1981 i två exemplar på finska, italienska och
        engelska språken, vilka alla tre texter har lika vitsord. I fall av meningsskiljaktighet i
        fråga om tolkning är den engelskspråkiga texten avgörande.</p>
                        </tblock>
                    </content>
                </hcontainer>
            </hcontainer>
        </mainBody>
    </doc>
</akomaNtoso>
