<akomaNtoso xmlns="http://docs.oasis-open.org/legaldocml/ns/akn/3.0" xmlns:finlex="http://data.finlex.fi/schema/finlex">
    <doc name="main">
        <meta>
            <identification source="#organization_fi.finlex">
                <FRBRWork>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/2013/18/!main"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/2013/18"/>
                    <FRBRdate date="2013-01-31" name="dateIssued"/>
                    <FRBRauthor as="#role_author" href="#organization_fi.ministry-of-finance"/>
                    <FRBRcountry value="fi"/>
                    <FRBRsubtype value="tax-treaty-consolidated"/>
                    <FRBRnumber value="18"/>
                </FRBRWork>
                <FRBRExpression>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/2013/18/swe@/!main"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/2013/18/swe@"/>
                    <FRBRdate date="2013-01-31" name="dateIssued"/>
                    <FRBRauthor as="#role_author" href="#organization_fi.ministry-of-finance"/>
                    <FRBRlanguage language="swe"/>
                </FRBRExpression>
                <FRBRManifestation>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/2013/18/swe@/!main.xml"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/2013/18/swe@.akn"/>
                    <FRBRdate date="2025-02-21" name="dateProduced"/>
                    <FRBRauthor as="#role_editor" href="#organization_fi.finlex"/>
                    <FRBRformat value="xml"/>
                </FRBRManifestation>
            </identification>
            <references source="#organization_fi.finlex">
                <TLCOrganization eId="organization_fi.finlex" href="/akn/ontology/organization/fi.finlex" showAs="Finlex"/>
                <TLCRole eId="role_author" href="/akn/ontology/role/author" showAs="Tekijä"/>
                <TLCRole eId="role_editor" href="/akn/ontology/role/editor" showAs="Toimittaja"/>
                <TLCOrganization eId="organization_fi.ministry-of-finance" href="/akn/ontology/organization/fi.ministry-of-finance" showAs="Finansministeriet"/>
            </references>
            <proprietary source="#organization_fi.finlex">
                <finlex:documentYear>2013</finlex:documentYear>
                <finlex:broughtIntoForceBy>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/2013/17"/>
                    </finlex:treatyReference>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/2013/18"/>
                    </finlex:treatyReference>
                    <finlex:statuteReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/act/statute/2006/891"/>
                    </finlex:statuteReference>
                    <finlex:statuteReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/act/statute/2013/89"/>
                    </finlex:statuteReference>
                </finlex:broughtIntoForceBy>
                <finlex:treatyParty code="ma">Marokko</finlex:treatyParty>
                <finlex:isSynthesised>false</finlex:isSynthesised>
            </proprietary>
        </meta>
        <preface>
            <p>
                <docNumber>17–18/2013</docNumber>
                <docTitle>Avtal mellan Republiken Finland och Konungariket Marocko för att undvika dubbelbeskattning och förhindra kringgående av skatt beträffande skatter på inkomst</docTitle>
            </p>
        </preface>
        <preamble>
            <p class="title">Avtal mellan Republiken Finland och Konungariket Marocko för att undvika dubbelbeskattning och förhindra kringgående av skatt beträffande skatter på inkomst</p>
            <p>Republiken Finlands regering och Konungariket Marockos regering,</p>
            <p>som önskar ingå ett avtal för att undvika dubbelbeskattning och förhindra kringgående av
    skatt beträffande skatter på inkomst,</p>
            <p>har kommit överens om följande</p>
        </preamble>
        <mainBody>
            <article eId="art_1">
                <num>Artikel 1</num>
                <heading>Personer som omfattas av avtalet</heading>
                <content>
                    <p>Detta avtal tillämpas på personer som har hemvist i en avtalsslutande stat eller i
      båda avtalsslutande staterna.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_2">
                <num>Artikel 2</num>
                <heading>Skatter som omfattas av avtalet</heading>
                <content>
                    <p>1. Detta avtal tillämpas på skatter på inkomst som påförs för en avtalsslutande stats
      eller dess politiska underavdelningars eller lokala myndigheters räkning, oberoende av det
      sätt på vilket skatterna tas ut.</p>
                    <p>2. Med skatter på inkomst förstås alla skatter som utgår på inkomst i dess helhet
      eller på delar av inkomst, däri inbegripet skatter på vinst på grund av överlåtelse av lös
      eller fast egendom, skatter på sammanlagda beloppet av företags lönebetalningar samt skatter
      på värdestegring.</p>
                    <p>3. De för nuvarande utgående skatter, på vilka avtalet tillämpas, är:</p>
                    <p>a) i Finland:</p>
                    <p>1) de statliga inkomstskatterna;</p>
                    <p>2) inkomstskatten för samfund;</p>
                    <p>3) kommunalskatten;</p>
                    <p>4) källskatten på ränteinkomst; och</p>
                    <p>5) källskatten på begränsat skattskyldig;</p>
                    <p>(nedan "finsk skatt").</p>
                    <p>b) i Marocko:</p>
                    <p>1) den allmänna inkomstskatten;</p>
                    <p>2) inkomstskatten för bolag;</p>
                    <p>(nedan "marockansk skatt").</p>
                    <p>4. Avtalet tillämpas även på skatter av samma eller i huvudsak likartat slag, som
      efter undertecknandet av avtalet påförs vid sidan av eller i stället för de för närvarande
      utgående skatterna. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna skall meddela
      varandra de betydelsefulla ändringar som gjorts i respektive skattelagstiftning.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_3">
                <num>Artikel 3</num>
                <heading>Allmänna definitioner</heading>
                <content>
                    <p>1. Om inte sammanhanget föranleder annat, har vid tillämpningen av detta avtal
      följande uttryck nedan angiven betydelse:</p>
                    <p>a) "en avtalsslutande stat" och "den andra avtalsslutande staten" åsyftar Finland
      eller Marocko alltefter som sammanhanget kräver;</p>
                    <p>b) "Finland" åsyftar Republiken Finland och åsyftar, då det används i geografisk
      bemärkelse, Republiken Finlands territorium och de till Republiken Finlands territorialvatten
      gränsande områden, inom vilka Finland enligt finsk lagstiftning och i överenskommelse med
      folkrätten äger utöva Finlands rättigheter med avseende på utforskning och utnyttjande av
      naturtillgångar på havsbottnen eller i dennas underlag samt vattnen därpå;</p>
                    <p>c) "Marocko" åsyftar Konungariket Marocko samt, då det används i geografisk
      betydelse:</p>
                    <p>1) Konungariket Marockos territorium, dess territorialhav, och</p>
                    <p>2) havzonen utanför territorialhavet, som inbegriper havsbottnen och i dennas underlag
      (kontinentalsockel) samt ekonomisk zon, inom vilka Marocko i överensstämmelse med folkrätten
      utöver Marockos suveräna rättigheter med avseende på utforskning och utnyttjande av
      naturtillgångar;</p>
                    <p>d) "skatt" åsyftar finsk skatt eller marockansk skatt, alltefter som sammanhanget
      kräver;</p>
                    <p>e) "person" inbegriper fysisk person, bolag och varje annan sammanslutning;</p>
                    <p>f) "bolag" åsyftar juridisk person eller annan som vid beskattningen behandlas såsom
      juridisk person;</p>
                    <p>g) "företag i en avtalsslutande stat" och "företag i den andra avtalsslutande staten"
      åsyftar företag som bedrivs av person med hemvist i en avtalsslutande stat, respektive företag
      som bedrivs av person med hemvist i den andra avtalsslutande staten;</p>
                    <p>h) "internationell trafik" åsyftar transport med skepp eller luftfartyg som används av
      företag som har sin verkliga ledning i en avtalsslutande stat, utom då skeppet eller
      luftfartyget används uteslutande mellan platser i den andra avtalsslutande staten;</p>
                    <p>i) "medborgare", beträffande en avtalsslutande stat, åsyftar:</p>
                    <p>1) fysisk person, som har medborgarskap (la nationalité eller la citoyenneté) i denna
      avtalsslutande stat;</p>
                    <p>2) juridisk person eller annan sammanslutning som bildats enligt den lagstiftning som
      gäller i denna avtalsslutande stat;</p>
                    <p>j) "behörig myndighet" åsyftar:</p>
                    <p>1) i Finland finansministeriet, dess befullmäktigade ombud eller den myndighet som
      finansministeriet förordnar att vara behörig myndighet;</p>
                    <p>2) i Marocko finansministern eller hans vederbörligt befullmäktigade ombud eller
      representant;</p>
                    <p>2. Då en avtalsslutande stat tillämpar avtalet vid någon tidpunkt, anses, såvida inte
      sammanhanget föranleder annat, varje uttryck som inte definierats i avtalet ha den betydelse
      som uttrycket har vid denna tidpunkt enligt den statens lagstiftning i fråga om sådana skatter
      på vilka avtalet tillämpas, och den betydelse som uttrycket har enligt tillämplig
      skattelagstiftning i denna stat äger företräde framför den betydelse uttrycket ges i annan
      lagstiftning i denna stat.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_4">
                <num>Artikel 4</num>
                <heading>Person med hemvist i en avtalsslutande stat</heading>
                <content>
                    <p>1. Vid tillämpningen av detta avtal åsyftar uttrycket "person med hemvist i en
      avtalsslutande stat" person som enligt lagstiftningen i denna stat är skatteskyldig där på
      grund av domicil, bosättning, plats för företagsledning, plats för registrering eller annan
      liknande omständighet, och inbegriper också denna stat och politisk underavdelning,
      offentligrättsligt samfund eller lokal myndighet i denna stat. Uttrycket inbegriper emellertid
      inte person som är skatteskyldig i denna stat endast för inkomst från källa i denna
      stat.</p>
                    <p>2. Då på grund av bestämmelserna i stycke 1 fysisk person har hemvist i båda
      avtalsslutande staterna, bestäms hans hemvist på följande sätt:</p>
                    <p>a) han anses ha hemvist endast i den stat där han har en bostad som stadigvarande står
      till hans förfogande; om han har en sådan bostad i båda staterna, anses han ha hemvist endast
      i den stat med vilken hans personliga och ekonomiska förbindelser är starkast (centrum för
      levnadsintressena);</p>
                    <p>b) om det inte kan avgöras i vilken stat han har centrum för sina levnadsintressen
      eller om han inte i någondera staten har en bostad som stadigvarande står till hans
      förfogande, anses han ha hemvist endast i den stat där han stadigvarande vistas;</p>
                    <p>c) om han stadigvarande vistas i båda staterna eller om han inte vistas stadigvarande
      i någon av dem, anses han ha hemvist endast i den stat där han är medborgare;</p>
                    <p>d) om han är medborgare i båda staterna eller om han inte är medborgare i någon av
      dem, avgör de behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna frågan genom ömsesidig
      överenskommelse.</p>
                    <p>3. Då på grund av bestämmelserna i stycke 1 annan person än fysisk person har hemvist
      i båda avtalsslutande staterna, anses den ha hemvist endast i den avtalsslutande stat där den
      har sin verkliga ledning.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_5">
                <num>Artikel 5</num>
                <heading>Fast driftställe</heading>
                <content>
                    <p>1. Vid tillämpningen av detta avtal åsyftar uttrycket "fast driftställe" en
      stadigvarande plats för affärsverksamhet, från vilken ett företags verksamhet helt eller
      delvis bedrivs.</p>
                    <p>2. Uttrycket "fast driftställe" innefattar särskilt:</p>
                    <p>a) plats för företagsledning;</p>
                    <p>b) filial;</p>
                    <p>c) kontor;</p>
                    <p>d) fabrik;</p>
                    <p>e) verkstad;</p>
                    <p>f) gruva, olje- eller gaskälla, stenbrott eller annan plats för utforskning eller
      utvinning av naturtillgångar.</p>
                    <p>g) försäljningsställe; och</p>
                    <p>h) lagerutrymmen som upplåtits till en person för att användas för upplagring av andra
      personers varor.</p>
                    <p>3. Uttrycket "fast driftställe" innefattar även:</p>
                    <p>a) plats för byggnads-, anläggnings- eller installationsverksamhet, eller
      övervakningsverksamhet i samband därmed, men endast om verksamheten pågår över sex
      månader;</p>
                    <p>b) anskaffning av tjänster, häri inbegripna konsulttjänster, av ett företag genom
      arbetstagare eller annan personal som anställts av företaget för detta ändamål, men endast om
      detta slag av verksamhet pågår (i samma eller därtill anknutet projekt) i avtalsslutande
      statens område under en tidsperiod eller tidsperioder som sammanlagt överstiger två månader
      under en tolvmånadersperiod.</p>
                    <p>c) affärsverksamhet som bedrivs genom att anskaffa tjänster eller arrangemang i
      samband därmed eller genom att uthyra apparater eller anordningar som används eller som är
      avsedda för att användas i utforskning, utnyttjande eller utvinning av mineralolja i denna
      stat under en tidsperiod eller tidsperioder som sammanlagt överstiger trettio (30) dagar under
      en tolvmånadersperiod som börjar eller slutar under skatteåret i fråga.</p>
                    <p>4. Utan hinder av föregående bestämmelser i denna artikel anses uttrycket "fast
      driftställe" inte innefatta:</p>
                    <p>a) användning av anordningar uteslutande för lagring, utställning eller utlämnande av
      företaget tillhöriga varor;</p>
                    <p>b) innehavet av ett företaget tillhörigt varulager uteslutande för lagring,
      utställning eller utlämnande;</p>
                    <p>c) innehavet av ett företaget tillhörigt varulager uteslutande för bearbetning eller
      förädling genom annat företags försorg;</p>
                    <p>d) innehavet av stadigvarande plats för affärsverksamhet uteslutande för inköp av
      varor eller inhämtande av upplysningar för företaget;</p>
                    <p>e) innehavet av stadigvarande plats för affärsverksamhet uteslutande för att för
      företaget bedriva annan verksamhet av förberedande eller biträdande art;</p>
                    <p>f) innehavet av stadigvarande plats för affärsverksamhet uteslutande för att kombinera
      verksamheter som anges i punkterna a)−e), under förutsättning att hela den verksamhet som
      bedrivs från den stadigvarande platsen för affärsverksamhet på grund av denna kombination är
      av förberedande eller biträdande art.</p>
                    <p>5. Om person, som inte är sådan oberoende representant på vilken stycke 7 tillämpas,
      är verksam för ett företag samt i en avtalsslutande stat har och där regelmässigt använder
      fullmakt att sluta avtal i företagets namn, anses detta företag − utan hinder av
      bestämmelserna i styckena 1 och 2 − ha fast driftställe i denna stat i fråga om varje
      verksamhet som denna person bedriver för företaget. Detta gäller dock inte, om den verksamhet
      som denna person bedriver är begränsad till sådan som anges i stycke 4 och som − om den
      bedrevs från en stadigvarande plats för affärsverksamhet − inte skulle göra denna
      stadigvarande plats för affärsverksamhet till fast driftställe enligt bestämmelserna i nämnda
      stycke.</p>
                    <p>6. Utan hinder av de föregående bestämmelserna i denna artikel anses
      försäkringsföretag i en avtalsslutande stat, med undantag för återförsäkring, ha fast
      driftställe i den andra avtalsslutande staten om företaget uppbär premier inom denna andra
      stats område eller försäkrar risker där genom person som inte är sådan oberoende representant
      på vilken stycke 7 tillämpas.</p>
                    <p>7. Företag anses inte ha fast driftställe i en avtalsslutande stat endast på den grund
      att företaget bedriver affärsverksamhet i denna stat genom förmedling av mäklare, kommissionär
      eller annan oberoende representant, under förutsättning att sådan person därvid bedriver sin
      sedvanliga affärsverksamhet. När en sådan representant bedriver verksamhet uteslutande eller
      nästan uteslutande för detta företag och villkor som har överenskommits eller föreskrivits i
      handelsförbindelser eller finansiella förbindelser mellan representanten och företaget inte
      motsvarar sådana villkor som skulle ha använts mellan oberoende parter, anses han emellertid
      inte såsom sådan oberoende representant som avses i detta stycke.</p>
                    <p>8. Den omständigheten att ett bolag med hemvist i en avtalsslutande stat kontrollerar
      eller kontrolleras av ett bolag med hemvist i den andra avtalsslutande staten eller ett bolag
      som bedriver affärsverksamhet i denna andra stat (antingen från fast driftställe eller på
      annat sätt), medför inte i och för sig att någotdera bolaget utgör fast driftställe för det
      andra.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_6">
                <num>Artikel 6</num>
                <heading>Inkomst av fast egendom</heading>
                <content>
                    <p>1. Inkomst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar av fast egendom
      (däri inbegripet inkomst av lantbruk eller skogsbruk) belägen i den andra avtalsslutande
      staten, får beskattas i denna andra stat.</p>
                    <p>2. Uttrycket "fast egendom" har den betydelse som uttrycket har enligt lagstiftningen
      i den avtalsslutande stat där egendomen är belägen. Uttrycket inbegriper dock alltid byggnad,
      tillbehör till fast egendom, levande och döda inventarier i lantbruk och skogsbruk,
      rättigheter på vilka bestämmelserna i privaträtten om fast egendom tillämpas, nyttjanderätt
      till fast egendom samt rätt till föränderliga eller fasta ersättningar för nyttjandet av eller
      rätten att nyttja mineralförekomst, källa eller annan naturtillgång; skepp och luftfartyg
      anses inte vara fast egendom.</p>
                    <p>3. Bestämmelserna i stycke 1 tillämpas på inkomst som förvärvas genom omedelbart
      brukande, genom uthyrning eller annan användning av fast egendom.</p>
                    <p>4. Bestämmelserna i styckena 1 och 3 tillämpas även på inkomst av fast egendom som
      tillhör företag och på inkomst av fast egendom som används vid självständig
      yrkesutövning.</p>
                    <p>5. Om innehav av aktier, andelar eller andra rättigheter i bolag eller annan juridisk
      person med hemvist i en avtalsslutande stat berättigar ägaren av aktierna, andelarna eller
      rättigheterna att besitta bolaget eller juridisk person tillhörig fast egendom, får inkomst,
      som förvärvas genom omedelbart brukande, genom uthyrning eller annan användning av sådan
      besittningsrätt, beskattas i den avtalsslutande stat där den fasta egendomen är
      belägen.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_7">
                <num>Artikel 7</num>
                <heading>Inkomst av rörelse</heading>
                <content>
                    <p>1. Inkomst av rörelse, som företag i en avtalsslutande stat förvärvar, beskattas
      endast i denna stat, såvida inte företaget bedriver rörelse i den andra avtalsslutande staten
      från där beläget fast driftställe. Om företaget bedriver rörelse på nyss angivet sätt, får
      företagets inkomst beskattas i den andra staten, men endast så stor del av den som är
      hänförlig:</p>
                    <p>a) till det fasta driftstället; eller</p>
                    <p>b) till försäljning i den andra staten, som inbegriper samma eller liknande varor som
      de varor som säljs från det fasta driftstället; eller</p>
                    <p>c) till annan rörelse i denna andra stat, som är av samma eller liknande slag, som den
      rörelse som bedrivs i det fasta driftstället.</p>
                    <p>Bestämmelserna i punkterna b) och c) tillämpas inte om företaget bevisar att liknande
      försäljning eller verksamhet som avses i dessa punkter inte har samband med det fasta
      driftstället.</p>
                    <p>2. Om företag i en avtalsslutande stat bedriver rörelse i den andra avtalsslutande
      staten från där beläget fast driftställe, hänförs, om inte bestämmelserna i stycke 3
      föranleder annat, i vardera avtalsslutande staten till det fasta driftstället den inkomst som
      det kan antas att driftstället skulle ha förvärvat, om det varit ett fristående företag, som
      bedrivit verksamhet av samma eller liknande slag under samma eller liknande villkor och
      självständigt avslutat affärer med det företag till vilket driftstället hör.</p>
                    <p>3. Vid bestämmandet av fast driftställes inkomst medges avdrag för de avdragsgilla
      utgifter som uppkommit för det fasta driftstället, härunder inbegripna utgifter för företagets
      ledning och allmänna förvaltning, oavsett om utgifterna uppkommit i den stat där det fasta
      driftstället är beläget eller annorstädes. Avdrag medges emellertid inte för belopp som det
      fasta driftstället betalat till företagets huvudkontor eller annat företaget tillhörigt kontor
      (om beloppen utgör annat än ersättning för faktiska kostnader) i form av royalty, avgift eller
      annan liknande ersättning för nyttjandet av patent eller annan rättighet, eller i form av
      ersättning för särskilda tjänster eller för företagsledning eller, utom i fråga om
      bankföretag, i form av ränta på medel som lånats ut till det fasta driftstället. På samma sätt
      beaktas vid bestämmandet av fast driftställes inkomst inte likadana belopp som det fasta
      driftstället debiterat från företagets huvudkontor eller annat företaget tillhörigt
      kontor.</p>
                    <p>4. I den mån inkomst hänförlig till fast driftställe brukat i en avtalsslutande stat
      bestämmas på grundval av en fördelning av företagets hela inkomst på de olika delarna av
      företaget, hindrar bestämmelserna i stycke 2 inte att i denna avtalsslutande stat den
      skattepliktiga inkomsten bestäms genom sådant förfarande. Den fördelningsmetod som används
      skall dock vara sådan att resultatet överensstämmer med principerna i denna
      artikel.</p>
                    <p>5. Inkomst hänförs inte till fast driftställe endast av den anledningen att varor
      inköps genom det fasta driftställets försorg för företaget.</p>
                    <p>6. Vid tillämpningen av föregående stycken bestäms inkomst som är hänförlig till det
      fasta driftstället genom samma förfarande år från år, såvida inte goda och tillräckliga skäl
      föranleder annat.</p>
                    <p>7. Ingår i inkomst av rörelse inkomst som behandlas särskilt i andra artiklar av detta
      avtal, berörs bestämmelserna i dessa artiklar inte av reglerna i denna artikel.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_8">
                <num>Artikel 8</num>
                <heading>Sjöfart och luftfart</heading>
                <content>
                    <p>1. Inkomst som företag i en avtalsslutande stat förvärvar genom användningen av skepp
      eller luftfartyg i internationell trafik beskattas endast i den stat där företaget har sin
      verkliga ledning. Om denna stat enligt sin lagstiftning inte kan beskatta hela inkomsten skall
      inkomsten beskattas endast i den avtalsslutande stat där företaget har hemvist.</p>
                    <p>2. Om sjöfartsföretag har sin verkliga ledning ombord på ett fartyg, anses ledningen
      belägen i den avtalsslutande stat där fartyget har sin hemmahamn, eller om det inte har
      hemmahamn, där fartygets användare har sitt hemvist.</p>
                    <p>3. Vid tillämpningen av denna artikel inbegriper inkomst som företag i en
      avtalsslutande stat förvärvar genom användningen av skepp eller luftfartyg i internationell
      trafik bland annat inkomst som förvärvas genom användning eller uthyrning av container, om
      sådan inkomst framstår som accessorisk i jämförelse med inkomst på vilken bestämmelserna i
      stycke 1 tillämpas.</p>
                    <p>4. Bestämmelserna i stycke 1 tillämpas även på inkomst som förvärvas genom deltagande
      i en pool, ett gemensamt företag eller internationell driftsorganisation.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_9">
                <num>Artikel 9</num>
                <heading>Företag med intressegemenskap</heading>
                <content>
                    <p>1. I fall då</p>
                    <p>a) ett företag i en avtalsslutande stat direkt eller indirekt deltar i ledningen eller
      kontrollen av ett företag i den andra avtalsslutande staten eller äger del i detta företags
      kapital, eller</p>
                    <p>b) samma personer direkt eller indirekt deltar i ledningen eller kontrollen av såväl
      ett företag i en avtalsslutande stat som ett företag i den andra avtalsslutande staten eller
      äger del i båda dessa företags kapital,</p>
                    <p>iakttas följande.</p>
                    <p>Om mellan företagen i fråga om handelsförbindelser eller finansiella förbindelser
      avtalas eller föreskrivs villkor, som avviker från dem som skulle ha avtalats mellan av
      varandra oberoende företag, får all inkomst, som utan sådana villkor skulle ha tillkommit det
      ena företaget men som på grund av villkoren i fråga inte tillkommit detta företag, inräknas i
      detta företags inkomst och beskattas i överensstämmelse därmed.</p>
                    <p>2. I fall då en avtalsslutande stat i inkomsten för ett företag i denna stat inräknar
      – och i överensstämmelse därmed beskattar – inkomst, för vilken ett företag i den andra
      avtalsslutande staten beskattats i denna andra stat, samt den sålunda inräknade inkomsten är
      sådan som skulle ha tillkommit företaget i den förstnämnda staten om de villkor som avtalats
      mellan företagen hade varit sådana som skulle ha avtalats mellan av varandra oberoende
      företag, skall denna andra stat genomföra vederbörlig justering av det skattebelopp som
      påförts för inkomsten där, om denna andra stat anser justeringen vara berättigad. Vid sådan
      justering iakttas övriga bestämmelser i detta avtal och de behöriga myndigheterna i de
      avtalsslutande staterna överlägger vid behov med varandra.</p>
                    <p>3. Bestämmelserna i stycke 2 tillämpas inte i fall av bedrägeri, avsiktlig
      underlägenhet eller oaktsamhet.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_10">
                <num>Artikel 10</num>
                <heading>Dividend</heading>
                <content>
                    <p>1. Dividend från bolag med hemvist i en avtalsslutande stat till person med hemvist i
      den andra avtalsslutande staten får beskattas i denna andra stat.</p>
                    <p>2. Dividenden får emellertid beskattas även i den avtalsslutande stat där det bolag
      som betalar dividenden har hemvist, enligt lagstiftningen i denna stat, men om den verklige
      innehavaren av förmånen av dividenden är en person med hemvist i den andra avtalsslutande
      staten, får skatten inte överstiga:</p>
                    <p>a) 7 procent av dividendens bruttobelopp, om den verklige innehavaren av förmånen av
      dividenden är ett bolag som direkt innehar minst 25 procent av kapitalet i det bolag som
      betalar dividenden;</p>
                    <p>b) 10 procent av dividendens bruttobelopp i övriga fall.</p>
                    <p>De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna bestämmer sinsemellan om sättet
      för genomförandet av denna begränsning.</p>
                    <p>Detta stycke berör inte bolagets beskattning för vinst av vilken dividenden
      betalas.</p>
                    <p>3. Med uttrycket "dividend" förstås i denna artikel inkomst av aktier,
      vinstandelsbevis eller -rättigheter, gruvaktier, stiftarandelar eller andra rättigheter, som
      inte är fordringar, med rätt till andel i vinst, samt inkomst av andra andelar i bolag, som
      enligt lagstiftningen i den stat där det utdelande bolaget har hemvist vid beskattningen
      behandlas på samma sätt som inkomst av aktier.</p>
                    <p>4. Bestämmelserna i styckena 1 och 2 tillämpas inte, om den verklige innehavaren av
      förmånen av dividenden har hemvist i en avtalsslutande stat och bedriver rörelse i den andra
      avtalsslutande staten, där det bolag som betalar dividenden har hemvist, från där beläget fast
      driftställe eller utövar självständig yrkesverksamhet i denna andra stat från där belägen
      stadigvarande anordning, samt den andel på grund av vilken dividenden betalas äger verkligt
      samband med det fasta driftstället eller den stadigvarande anordningen. I sådant fall
      tillämpas bestämmelserna i artikel 7 respektive artikel 14.</p>
                    <p>5. Om bolag med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar inkomst från den andra
      avtalsslutande staten, får denna andra stat inte beskatta dividend som bolaget betalar, utom i
      den mån dividenden betalas till person med hemvist i denna andra stat eller i den mån den
      andel på grund av vilken dividenden betalas äger verkligt samband med fast driftställe i denna
      andra stat, och ej heller på bolagets icke utdelade vinst ta ut en skatt, även om dividenden
      eller den icke utdelade vinsten helt eller delvis utgörs av inkomst som uppkommit i denna
      andra stat.</p>
                    <p>6. Om ett bolag med hemvist i Finland har ett fast driftställe i Marocko, får Marocko,
      utan hinder av andra bestämmelser i detta avtal, på inkomst som beskattas på grund av artikel
      7 stycke 1 påföra skatt som innehålls vid källan när denna inkomst sätts till förfogande av
      det finska huvudkontoret. Den på detta sätt innehållna skatten får emellertid inte överstiga 7
      procent av det inkomstbelopp varav marockansk inkomstskatt för bolag har avdragits.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_11">
                <num>Artikel 11</num>
                <heading>Ränta</heading>
                <content>
                    <p>1. Ränta, som härrör från en avtalsslutande stat och som betalas till person med
      hemvist i den andra avtalsslutande staten, får beskattas i denna andra stat.</p>
                    <p>2. Räntan får emellertid beskattas även i den avtalsslutande stat från vilken den
      härrör, enligt lagstiftningen i denna stat, men om den verklige innehavaren av förmånen av
      räntan är en person med hemvist i den andra avtalsslutande staten får skatten inte överstiga
      10 procent av räntans bruttobelopp.</p>
                    <p>3. Utan hinder av bestämmelser i stycke 2,</p>
                    <p>a) räntan som härrör från Marocko, beskattas endast i Finland, om räntan betalas
      till:</p>
                    <p>1) Finska staten;</p>
                    <p>2) Finlands Bank (centralbanken);</p>
                    <p>3) Fonden för industriellt samarbete Ab (FINNFUND), så länge som staten innehar
      majoriteten av Finnfunds kapital och lånen beviljas med koncessionell ränta och
      lånetid;</p>
                    <p>b) räntan som härrör från Finland, beskattas endast i Marocko, om räntan betalas
      till:</p>
                    <p>1) Staten Marocko;</p>
                    <p>2) Bank Al Maghreb (centralbanken);</p>
                    <p>3) ett finansinstitut, så länge som staten eller lokala myndigheter äger majoriteten
      av detta instituts kapital och lånen beviljas med koncessionell ränta och lånetid;</p>
                    <p>c) räntan som härrör från en avtalsslutande stat, beskattas endast i den andra
      avtalsslutande staten, om:</p>
                    <p>1) mottagaren av räntan har hemvist i denna andra stat, och</p>
                    <p>2) mottagaren är ett företag i denna andra stat och den verklige innehavaren av
      förmånen av räntan, och</p>
                    <p>3) räntan betalas på grund av koncessionella lån eller krediter, eller på grund av
      beviljad och offentligt garanterad eller försäkrad kredit, eller på grund av lån eller kredit
      som har fått en offentlig borgen, och i enlighet med internationellt godtagna instruktioner om
      offentligt understödda exportkrediter.</p>
                    <p>4. Med uttrycket "ränta" förstås i denna artikel inkomst av varje slags fordran,
      antingen den säkerställts genom inteckning i fast egendom eller inte och antingen den medför
      rätt till andel i gäldenärens vinst eller inte. Uttrycket åsyftar särskilt inkomst av
      värdepapper, som utfärdats av staten, och inkomst av obligationer eller debentures, däri
      inbegripet agiobelopp och vinster som hänför sig till sådana värdepapper, obligationer eller
      debentures. Straffavgifter på grund av sen betalning anses inte som ränta vid tillämpningen av
      denna artikel.</p>
                    <p>5. Bestämmelserna i styckena 1 och 2 tillämpas inte, om den verklige innehavaren av
      förmånen av räntan har hemvist i en avtalsslutande stat och bedriver rörelse i den andra
      avtalsslutande staten, från vilken räntan härrör, från där beläget fast driftställe eller
      utövar självständig yrkesverksamhet i denna andra stat från där belägen stadigvarande
      anordning, samt den fordran för vilken räntan betalas äger verkligt samband med:</p>
                    <p>a) det fasta driftstället eller den stadigvarande anordningen,</p>
                    <p>b) rörelsen som avses i artikel 7 stycke 1 punkt c).</p>
                    <p>I sådant fall tillämpas bestämmelserna i artikel 7 respektive artikel 14.</p>
                    <p>6. Ränta anses härröra från en avtalsslutande stat, om utbetalaren är person med
      hemvist i denna stat. Om emellertid den person som betalar räntan, antingen han har hemvist i
      en avtalsslutande stat eller inte, i en avtalsslutande stat har fast driftställe eller
      stadigvarande anordning i samband varmed förpliktelsen att betala räntan uppkommit, och räntan
      belastar det fasta driftstället eller den stadigvarande anordningen, anses räntan härröra från
      den stat där det fasta driftstället eller den stadigvarande anordningen finns.</p>
                    <p>7. Då på grund av särskilda förbindelser mellan utbetalaren och den verklige
      innehavaren eller mellan dem båda och annan person räntebeloppet, med hänsyn till den fordran
      för vilken räntan betalas, överstiger det belopp som skulle ha avtalats mellan utbetalaren och
      den verklige innehavaren om sådana förbindelser inte förelegat, tillämpas bestämmelserna i
      denna artikel endast på sistnämnda belopp. I sådant fall beskattas överskjutande belopp enligt
      lagstiftningen i vardera avtalsslutande staten med iakttagande av övriga bestämmelser i detta
      avtal.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_12">
                <num>Artikel 12</num>
                <heading>Royalty</heading>
                <content>
                    <p>1. Royalty, som härrör från en avtalsslutande stat och som betalas till person med
      hemvist i den andra avtalsslutande staten, får beskattas i denna andra stat.</p>
                    <p>2. Royaltyn får emellertid beskattas även i den avtalsslutande stat från vilken den
      härrör, enligt lagstiftningen i denna stat, men om den verklige innehavaren av förmånen av
      royaltyn är en person med hemvist i den andra avtalsslutande staten får skatten inte överstiga
      10 procent av royaltyns bruttobelopp.</p>
                    <p>3. Med uttrycket "royalty" förstås i denna artikel alla ersättningar som
      betalas:</p>
                    <p>a) för nyttjandet eller för rätten att nyttja upphovsrätt till litterärt, konstnärligt
      eller vetenskapligt verk, häri inbegripet biograffilm samt film eller band för televisions-
      eller radiosändning eller utsändning genom satellit, kabel, optisk kabel eller annan liknande
      i utsändningar för allmänheten använd teknologi, magnetband, disketter eller laserskivor samt
      programvara (software);</p>
                    <p>b) för nyttjandet av eller för rätten att nyttja patent, varumärke, mönster eller
      modell, ritning, hemlig recept eller hemlig tillverkningsmetod, eller för nyttjandet av eller
      rätten att nyttja industriell, kommersiell, agrikulturell eller vetenskaplig utrustning, eller
      för upplysning om erfarenhetsrön av industriell, kommersiell, agrikulturell eller vetenskaplig
      natur (know-how);</p>
                    <p>c) för tekniskt bistånd eller sådana prestationer av service eller personal som är
      andra än de som avses i artiklarna 14 och 15 i detta avtal.</p>
                    <p>4. Bestämmelserna i styckena 1 och 2 tillämpas inte, om den verklige innehavaren av
      förmånen av royaltyn har hemvist i en avtalsslutande stat och bedriver rörelse i den andra
      avtalsslutande staten, från vilken royaltyn härrör, från där beläget fast driftställe eller
      utövar självständig yrkesverksamhet i denna andra stat från där belägen stadigvarande
      anordning, samt rättighet eller egendom i fråga om vilken royaltyn betalas äger verkligt
      samband med:</p>
                    <p>a) det fasta driftstället eller den stadigvarande anordningen,</p>
                    <p>b) rörelsen som avses i artikel 7 stycke 1 punkt c).</p>
                    <p>I sådant fall tillämpas bestämmelserna i artikel 7 respektive artikel 14.</p>
                    <p>5. Royaltyn anses härröra från en avtalsslutande stat, om utbetalaren är person med
      hemvist i denna stat. Om emellertid den person som betalar royaltyn, antingen han har hemvist
      i en avtalsslutande stat eller inte, i en avtalsslutande stat har fast driftställe eller
      stadigvarande anordning i samband varmed förpliktelsen att betala royaltyn uppkommit, och
      royaltyn belastar det fasta driftstället eller den stadigvarande anordningen, anses royaltyn
      härröra från den stat där det fasta driftstället eller den stadigvarande anordningen
      finns.</p>
                    <p>6. Då på grund av särskilda förbindelser mellan utbetalaren och den verklige
      innehavaren eller mellan dem båda och annan person royaltybeloppet, med hänsyn till det
      nyttjande, den rättighet eller den upplysning för vilken royaltyn betalas, överstiger det
      belopp som skulle ha avtalats mellan utbetalaren och den verklige innehavaren om sådana
      förbindelser inte förelegat, tillämpas bestämmelserna i denna artikel endast på sistnämnda
      belopp. I sådant fall beskattas överskjutande belopp enligt lagstiftningen i vardera
      avtalsslutande staten med iakttagande av övriga bestämmelser i detta avtal.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_13">
                <num>Artikel 13</num>
                <heading>Realisationsvinst</heading>
                <content>
                    <p>1. Vinst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar på grund av
      överlåtelse av sådan fast egendom som avses i artikel 6 och som är belägen i den andra
      avtalsslutande staten, får beskattas i denna andra stat.</p>
                    <p>2. Vinst på grund av överlåtelse av lös egendom, som utgör del av rörelsetillgångarna
      i fast driftställe, vilket ett företag i en avtalsslutande stat har i den andra avtalsslutande
      staten, eller av lös egendom, hänförlig till stadigvarande anordning för att utöva
      självständig yrkesverksamhet, som person med hemvist i en avtalsslutande stat har i den andra
      avtalsslutande staten, får beskattas i denna andra stat. Detsamma gäller vinst på grund av
      överlåtelse av sådant fast driftställe (för sig eller tillsammans med hela företaget) eller av
      sådan stadigvarande anordning.</p>
                    <p>3. Vinst, som förvärvas på grund av överlåtelse av skepp eller luftfartyg som används
      i internationell trafik eller lös egendom som är hänförlig till användningen av sådant skepp
      eller luftfartyg, beskattas endast i den avtalsslutande stat, där företaget har sin verkliga
      ledning. Om denna stat enligt sin lagstiftning inte kan beskatta hela inkomsten skall
      inkomsten beskattas endast i den avtalsslutande stat där överlåtaren har hemvist.</p>
                    <p>4. Vinst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar på grund av
      överlåtelse av aktier eller andra andelar i bolag vars tillgångar till mer än hälften, direkt
      eller indirekt, består av fast egendom som är belägen i den andra avtalsslutande staten, får
      beskattas i denna andra stat.</p>
                    <p>5. Vinst på grund av överlåtelse av annan egendom än sådan som avses i föregående
      stycken av denna artikel beskattas endast i den avtalsslutande stat där överlåtaren har
      hemvist.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_14">
                <num>Artikel 14</num>
                <heading>Självständig yrkesutövning</heading>
                <content>
                    <p>1. Inkomst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar genom att utöva
      fritt yrke eller annan självständig verksamhet, beskattas endast i denna stat. Denna inkomst
      får emellertid beskattas även i den andra avtalsslutande staten i följande fall:</p>
                    <p>a) Om han i den andra avtalsslutande staten har stadigvarande anordning, som
      regelmässigt står i hans förfogande för att utöva verksamheten; i sådant fall får endast så
      stor del av inkomsten som är hänförlig till denna stadigvarande anordning beskattas i denna
      andra stat; eller</p>
                    <p>b) Om han vistas i den andra avtalsslutande staten under tidsperiod eller tidsperioder
      som sammanlagt överstiger 183 dagar eller längre under en tolvmånadersperiod, som börjar eller
      slutar under skatteåret i fråga; i sådant fall får endast så stor del av inkomsten som är
      hänförlig till hans verksamhet i denna andra stat beskattas i denna andra stat.</p>
                    <p>2. Uttrycket "fritt yrke" inbegriper särskilt självständig vetenskaplig, litterär och
      konstnärlig verksamhet, uppfostrings- och undervisningsverksamhet samt sådan självständig
      verksamhet som läkare, advokat, ingenjör, arkitekt, tandläkare och revisor utövar.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_15">
                <num>Artikel 15</num>
                <heading>Enskild tjänst</heading>
                <content>
                    <p>1. Om inte bestämmelserna i artiklarna 16, 18, 19, 20 och 21 föranleder annat,
      beskattas lön och annan liknande ersättning, som person med hemvist i en avtalsslutande stat
      uppbär på grund av anställning, endast i denna stat, såvida inte arbetet utförs i den andra
      avtalsslutande staten. Om arbetet utförs i denna andra stat, får ersättning som uppbärs för
      arbetet beskattas där.</p>
                    <p>2. Utan hinder av bestämmelserna i stycke 1 beskattas ersättning, som person med
      hemvist i en avtalsslutande stat uppbär för arbete som utförs i den andra avtalsslutande
      staten, endast i den förstnämnda staten, om:</p>
                    <p>a) mottagaren vistas i den andra staten under tidsperiod eller tidsperioder som
      sammanlagt inte överstiger 183 dagar under en tolvmånadersperiod som börjar eller slutar under
      skatteåret i fråga, och</p>
                    <p>b) ersättningen betalas av arbetsgivare som inte har hemvist i den andra staten eller
      på dennes vägnar; samt</p>
                    <p>c) ersättningen inte belastar fast driftställe eller stadigvarande anordning som
      arbetsgivaren har i den andra staten.</p>
                    <p>3. Utan hinder av föregående bestämmelser i denna artikel får ersättning för arbete,
      som utförs ombord på skepp eller luftfartyg som används i internationell trafik, beskattas i
      den avtalsslutande stat där företaget har sin verkliga ledning.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_16">
                <num>Artikel 16</num>
                <heading>Styrelsearvode</heading>
                <content>
                    <p>Styrelsearvode och annan liknande ersättning, som person med hemvist i en
      avtalsslutande stat uppbär i egenskap av medlem i styrelse eller i förvaltningsråd, eller
      annat liknande organ i bolag med hemvist i den andra avtalsslutande staten, får beskattas i
      denna andra stat.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_17">
                <num>Artikel 17</num>
                <heading>Artister och idrottsmän</heading>
                <content>
                    <p>1. Utan hinder av bestämmelserna i artiklarna 14 och 15 får inkomst, som person med
      hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar genom sin personliga verksamhet i den andra
      avtalsslutande staten i egenskap av underhållningsartist, såsom teater- eller
      filmskådespelare, radio- eller televisionsartist eller musiker, eller i egenskap av
      sportutövare, beskattas i denna andra stat.</p>
                    <p>2. I fall då inkomst genom personlig verksamhet, som underhållningsartist eller
      sportutövare bedriver i denna egenskap, inte tillfaller underhållningsartisten eller
      sportutövaren själv utan annan person, får denna inkomst, utan hinder av bestämmelserna i
      artiklarna 7, 14 och 15, beskattas i den avtalsslutande stat där underhållningsartisten eller
      sportutövaren bedriver verksamheten.</p>
                    <p>3. Bestämmelserna i styckena 1 och 2 tillämpas inte på inkomst som förvärvas genom
      verksamhet bedriven i en avtalsslutande stat av en underhållningsartist eller idrotts- eller
      sportutövare, om besöket i denna stat helt eller huvudsakligen finansieras med allmänna medel
      av den andra avtalsslutande staten, dess politiska underavdelning eller lokala
      myndighet.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_18">
                <num>Artikel 18</num>
                <heading>Pensioner, livränta och socialskyddsersättningar</heading>
                <content>
                    <p>1. Om inte bestämmelserna i artikel 19 stycke 2 föranleder annat, beskattas pension
      och annan liknande ersättning på grund av tidigare anställning, som betalas till person med
      hemvist i en avtalsslutande stat, endast i denna stat.</p>
                    <p>2. Pensioner, livränta och andra periodiska eller tillfälliga ersättningar, som en
      avtalsslutande stat eller dess politiska avdelning betalar för att ansvara för kostnader av
      olyckor av vilka personalen har drabbats beskattas endast i denna stat.</p>
                    <p>3. Utan hinder av bestämmelserna i stycke 1, får pension och andra ersättningar, som
      betalas enligt socialskyddslagstiftning i en avtalsslutande stat, eller livränta, som härrör
      från en stat, beskattas i denna stat.</p>
                    <p>4. Med uttrycket "livränta" (rente viagère) förstås i denna artikel ett fastställt
      belopp som betalas periodiskt på fastställda tider under en persons livstid eller under en
      angiven eller fastställbar tidsperiod och som utgår på grund av förpliktelse att verkställa
      dessa betalningar såsom ersättning för däremot fullt svarande vederlag i pengar eller pengars
      värde (annat än arbete som utförts).</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_19">
                <num>Artikel 19</num>
                <heading>Offentlig tjänst</heading>
                <content>
                    <p>1. a) Lön och annan liknande ersättning (med undantag för pension), som betalas av en
      avtalsslutande stat, en av dess politiska underavdelningar, ett av dess offentligrättsliga
      samfund eller en av dess lokala myndigheter till fysisk person på grund av arbete som utförs i
      denna stats, eller underavdelnings, samfunds eller myndighets tjänst, beskattas endast i denna
      stat.</p>
                    <p>b) Sådan lön och annan liknande ersättning beskattas emellertid endast i den
      avtalsslutande stat där personen i fråga har hemvist, om arbetet utförs i denna stat och
      personen</p>
                    <p>1) är medborgare i denna stat; eller</p>
                    <p>2) inte fick hemvist i denna stat uteslutande för att utföra arbetet.</p>
                    <p>2. a) Pension, som betalas av, eller från fonder inrättade av, en avtalsslutande stat,
      en av dess politiska underavdelningar, ett av dess offentligrättsliga samfund eller en av dess
      lokala myndigheter till fysisk person på grund av arbete som utförts i denna stats,
      underavdelnings, samfunds eller myndighets tjänst, beskattas endast i denna stat.</p>
                    <p>b) Sådan pension beskattas emellertid endast i den avtalsslutande stat där personen i
      fråga har hemvist, om han är medborgare i denna stat.</p>
                    <p>3. Bestämmelserna i artiklarna 15, 16, 17 och 18 tillämpas på lön och annan liknande
      ersättning och på pension som betalas på grund av arbete som utförts i samband med rörelse som
      bedrivs av en avtalsslutande stat, en av dess politiska underavdelningar, ett av dess
      offentligrättsliga samfund eller en av dess lokala myndigheter.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_20">
                <num>Artikel 20</num>
                <heading>Studerande och pratikanter</heading>
                <content>
                    <p>Studerande eller pratikant, som har eller omedelbart före vistelse i en avtalsslutande
      stat hade hemvist i den andra avtalsslutande staten och som vistas i den förstnämnda staten
      uteslutande för sin undervisning eller praktik, beskattas inte i denna stat för belopp som han
      erhåller för sitt uppehälle, sin undervisning eller praktik, under förutsättning att beloppen
      härrör från källa utanför denna stat.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_21">
                <num>Artikel 21</num>
                <heading>Forskare</heading>
                <content>
                    <p>1. Person som ankommit i en avtalsslutande stat på inbjudan av denna stat, ett
      universitet, en undervisningsanstalt eller annan kulturell anstalt utan vinstsyfte, för en
      tidsperiod som inte överstiger två år, uteslutande för att utföra vetenskaplig forskning (däri
      inbegripet tillfällig undervisning i samband med denna forskning) i denna anstalt, och som har
      eller omedelbart före denna vistelse hade hemvist i den andra avtalsslutande staten, beskattas
      inte i den förstnämnda staten för ersättning som han erhåller från denna verksamhet, under
      förutsättning att ersättningen härrör från en källa i denna andra stat.</p>
                    <p>2. Bestämmelserna i stycke 1 tillämpas inte på ersättning som förvärvas genom
      forskningsarbete som inte utförs för allmänt intresse utan huvudsakligen för att fullfölja
      privat intresse som nyttjar en eller flera enskilda personer.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_22">
                <num>Artikel 22</num>
                <heading>Annan inkomst</heading>
                <content>
                    <p>1. Inkomst som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar och som inte
      behandlas i föregående artiklar av detta avtal beskattas endast i denna stat, oavsett varifrån
      inkomsten härrör.</p>
                    <p>2. Bestämmelserna i stycke 1 tillämpas inte på inkomst, med undantag för inkomst av
      fast egendom som avses i artikel 6 stycke 2, om mottagaren av inkomsten har hemvist i en
      avtalsslutande stat och bedriver rörelse i den andra avtalsslutande staten från där beläget
      fast driftställe eller utövar självständig yrkesverksamhet i denna andra stat från där belägen
      stadigvarande anordning, samt den rättighet eller egendom i fråga om vilken inkomsten betalas
      äger verkligt samband med det fasta driftstället eller den stadigvarande anordningen. I sådant
      fall tillämpas bestämmelserna i artikel 7 respektive artikel 14.</p>
                    <p>3. Utan hinder av bestämmelserna i styckena 1 och 2 i denna artikel, får inkomst som
      person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar och som inte behandlas i föregående
      artiklar av detta avtal och som härrör från den andra staten, beskattas också i denna andra
      stat.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_23">
                <num>Artikel 23</num>
                <heading>Undanröjande av dubbelbeskattning</heading>
                <content>
                    <p>1. I Marocko undanröjs dubbelbeskattning på följande sätt:</p>
                    <p>Om person med hemvist i Marocko förvärvar inkomst som enligt bestämmelserna i detta
      avtal får beskattas i Finland, skall Marocko från denna persons skatt på inkomst avräkna ett
      belopp motsvarande den inkomstskatt som betalats i Finland. Avräkningsbeloppet skall
      emellertid inte överstiga den del av den marockanska inkomstskatten, beräknad utan sådan
      avräkning, som belöper på den inkomst som får beskattas i Finland.</p>
                    <p>2. Om inte bestämmelserna i finsk lagstiftning om undanröjande av internationell
      dubbelbeskattning föranleder annat (vilket inte skall påverka den allmänna princip som anges
      här), undanröjs dubbelbeskattning i Finland på följande sätt:</p>
                    <p>a) Om person med hemvist i Finland förvärvar inkomst som enligt bestämmelserna i detta
      avtal får beskattas i Marocko, skall Finland, såvida inte bestämmelserna i punkt b) föranleder
      annat, från denna persons finska skatt avräkna ett belopp motsvarande den marockanska skatt
      som betalats enligt marockansk lagstiftning och i överensstämmelse med avtalet, beräknad på
      samma inkomst som den på vilken den finska skatten beräknas.</p>
                    <p>b) Utan hinder av bestämmelserna i punkt a) dividend från bolag med hemvist i Marocko
      till bolag med hemvist i Finland är undantagen från finsk skatt, om mottagaren direkt
      behärskar minst 10 procent av röstetalet i det bolag som betalar dividenden.</p>
                    <p>3. Om inkomst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar, enligt
      bestämmelse i avtalet är undantagen från skatt i denna stat, får denna stat likväl vid
      bestämmandet av beloppet av skatten på denna persons återstående inkomst beakta den inkomst
      som undantagits från skatt.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_24">
                <num>Artikel 24</num>
                <heading>Förbud mot diskriminering</heading>
                <content>
                    <p>1. Medborgare i en avtalsslutande stat skall inte i den andra avtalsslutande staten
      bli föremål för beskattning eller därmed sammanhängande krav som är av annat slag eller mer
      tyngande än den beskattning och därmed sammanhängande krav som medborgare i denna andra stat
      under samma förhållanden, särskilt såvitt avser hemvist, är eller kan bli underkastad. Utan
      hinder av bestämmelserna i artikel 1 tillämpas denna bestämmelse även på person som inte har
      hemvist i en avtalsslutande stat eller i båda avtalsslutande staterna.</p>
                    <p>2. Statslösa personer med hemvist i en avtalsslutande stat skall inte i någondera
      avtalsslutande staten bli föremål för beskattning eller därmed sammanhängande krav som är av
      annat slag eller mer tyngande än den beskattning och därmed sammanhängande krav som medborgare
      i staten i fråga under samma förhållanden, särskilt såvitt avser hemvist, är eller kan bli
      underkastade.</p>
                    <p>3. Beskattningen av fast driftställe, som företag i en avtalsslutande stat har i den
      andra avtalsslutande staten, skall i denna andra stat inte vara mindre fördelaktig än
      beskattningen av företag i denna andra stat, som bedriver verksamhet av samma slag. Denna
      bestämmelse anses inte medföra skyldighet för en avtalsslutande stat att medge person med
      hemvist i den andra avtalsslutande staten sådant personligt avdrag vid beskattningen, sådan
      skattebefrielse eller skattenedsättning på grund av civilstånd eller försörjningsplikt mot
      familj som medges person med hemvist i den egna staten.</p>
                    <p>
                        4. Utom i de fall då bestämmelserna i artikel 9 stycke 1, artikel 11 stycke 7 eller
      artikel 12 stycke 6 tillämpas, är ränta, royalty och annan betalning från företag i en
      avtalsslutande stat till person med hemvist i den andra avtalsslutande staten avdragsgilla vid
      bestämmandet av den beskattningsbara inkomsten för sådant företag på samma villkor som
      betalning till person med hemvist i den förstnämnda staten
                        <i>.</i>
                    </p>
                    <p>5. Företag i en avtalsslutande stat, vars kapital helt eller delvis ägs eller
      kontrolleras, direkt eller indirekt, av en eller flera personer med hemvist i den andra
      avtalsslutande staten, skall inte i den förstnämnda staten bli föremål för beskattning eller
      därmed sammanhängande krav som är av annat slag eller mer tyngande än den beskattning och
      därmed sammanhängande krav som annat liknande företag i den förstnämnda staten är eller kan
      bli underkastat.</p>
                    <p>6. Bestämmelserna i denna artikel skall under inga omständigheter tolka på så sätt att
      de skulle förhindra Marocko uppbära den skatt som avses i artikel 10 stycke 6.</p>
                    <p>7. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 2 tillämpas bestämmelserna i denna artikel
      på skatter av varje slag och beskaffenhet.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_25">
                <num>Artikel 25</num>
                <heading>Förfarandet vid ömsesidig överenskommelse</heading>
                <content>
                    <p>1. Om en person anser att en avtalsslutande stat eller båda avtalsslutande staterna
      vidtagit åtgärder som för honom medför eller kommer att medföra beskattning som strider mot
      bestämmelserna i detta avtal, kan han, utan att detta påverkar hans rätt att använda sig av de
      rättsmedel som finns i dessa staters interna rättsordning, lägga fram saken för den behöriga
      myndigheten i den avtalsslutande stat där han har hemvist eller, om fråga är om tillämpning av
      artikel 24 stycke 1, i den avtalsslutande stat där han är medborgare. Saken skall läggas fram
      inom tre år från den tidpunkt då personen i fråga fick vetskap om den åtgärd som givit upphov
      till beskattning som strider mot bestämmelserna i avtalet.</p>
                    <p>2. Om den behöriga myndigheten finner invändningen grundad men inte själv kan få till
      stånd en tillfredsställande lösning, skall myndigheten söka avgöra saken genom ömsesidig
      överenskommelse med den behöriga myndigheten i den andra avtalsslutande staten i syfte att
      undvika beskattning som strider mot detta avtal. Överenskommelse som träffats genomförs utan
      hinder av tidsgränser i de avtalsslutande staternas interna lagstiftning.</p>
                    <p>3. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna skall genom ömsesidig
      överenskommelse söka avgöra svårigheter eller tvivelsmål som uppkommer i fråga om tolkningen
      eller tillämpningen av avtalet. De kan även överlägga i syfte att undanröja dubbelbeskattning
      i fall som inte regleras i avtalet.</p>
                    <p>4. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna kan träda i direkt
      förbindelse med varandra, också inom en kommission som består av dem själva eller
      representanter för dem i syfte att träffa överenskommelse i den mening som avses i föregående
      stycken.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_26">
                <num>Artikel 26</num>
                <heading>Utbyte av upplysningar</heading>
                <content>
                    <p>1. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna skall utbyta sådana
      upplysningar som är nödvändiga för att tillämpa bestämmelserna i detta avtal eller i de
      avtalsslutande staternas interna lagstiftning i fråga om skatter som omfattas av avtalet i den
      mån beskattningen enligt denna lagstiftning inte strider mot avtalet. Utbytet av upplysningar
      begränsas inte av artikel 1. Upplysningar som en avtalsslutande stat mottagit skall behandlas
      såsom hemliga på samma sätt som upplysningar som erhållits i dessa staters interna
      lagstiftning och får yppas endast för personer eller myndigheter (däri inbegripet domstolar
      och förvaltningsorgan) som fastställer, uppbär eller indriver de skatter som nämns i den
      första satsen eller handlägger åtal eller besvär i fråga om dessa skatter. Dessa personer
      eller myndigheter skall använda upplysningarna endast för sådana ändamål. De får yppa
      upplysningarna vid offentlig rättegång eller i domstolsavgöranden.</p>
                    <p>2. Bestämmelserna i stycke 1 anses inte medföra skyldighet för en avtalsslutande stat
      att:</p>
                    <p>a) vidta förvaltningsåtgärder som avviker från lagstiftning och administrativ praxis i
      denna avtalsslutande stat eller i den andra avtalsslutande staten;</p>
                    <p>b) lämna upplysningar som inte är tillgängliga enligt lagstiftning eller sedvanlig
      administrativ praxis i denna avtalsslutande stat eller i den andra avtalsslutande
      staten;</p>
                    <p>c) lämna upplysningar som skulle röja affärshemlighet, industri-, handels- eller
      yrkeshemlighet eller i näringsverksamhet nyttjat förfaringssätt eller upplysningar, vilkas
      överlämnande skulle strida mot allmänna hänsyn (ordre public).</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_27">
                <num>Artikel 27</num>
                <heading>Handräckning vid indrivning</heading>
                <content>
                    <p>1. De avtalsslutande staterna förbinder sig att ömsesidigt lämna varandra handräckning
      vid indrivning, enligt reglerna i deras lagstiftning och bestämmelser, av skatter som omfattas
      av detta avtal samt till dem anslutna skattehöjningar, skattetillägg, dröjsmålsersättningar,
      räntor och därmed samhörande kostnader, när dessa belopp är indrivbara enligt lagstiftningen
      och bestämmelserna i den stat som gjort framställningen. Denna handräckning omfattar också
      säkringsåtgärderna.</p>
                    <p>2. Vid framställning som görs i detta syfte skall fogas de handlingar som enligt
      lagstiftningen i den stat som gör framställningen erfordras för fastställande av att de belopp
      som är föremål för handräckningen är indrivbara.</p>
                    <p>3. När dessa handlingar inkommit sker delgivning samt åtgärder för indrivning och
      uppbörd i den stat, till vilken framställningen riktats, enligt lagstiftningen rörande
      indrivning och uppbörd av dess egna skatter.</p>
                    <p>4. Den fordring som motsvarar den skatt som är föremål för indrivning anses inte som
      prioriterad fordring i den stat till vilken framställningen riktats.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_28">
                <num>Artikel 28</num>
                <heading>Medlemmar av diplomatisk beskickning och konsulat</heading>
                <content>
                    <p>Bestämmelserna i detta avtal berör inte de privilegier vid beskattningen som enligt
      folkrättens allmänna regler eller bestämmelser i särskilda överenskommelser tillkommer
      medlemmar av diplomatisk beskickning eller konsulat.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_29">
                <num>Artikel 29</num>
                <heading>Ikraftträdande</heading>
                <content>
                    <p>1. De avtalsslutande staternas regeringar meddelar varandra skriftligt och på
      diplomatisk väg att de lagstadgade förfarandena för ikraftträdandet av detta avtal
      uppfyllts.</p>
                    <p>2. Avtalet träder i kraft trettionde dagen efter dagen för det senare av de
      meddelanden som avses i punkt 1 och dess bestämmelser tillämpas:</p>
                    <p>a) i Marocko:</p>
                    <p>1) I fråga om skatter som innehålls vid källan, på belopp som betalas eller gottskrivs
      den 1 januari det år som följer närmast efter det då avtalet träder i kraft eller
      senare;</p>
                    <p>2) i fråga om övriga skatter, varje skatteår eller beskattningsperiod som börjar den 1
      januari det år som följer närmast efter det då avtalet träder i kraft eller senare.</p>
                    <p>b) i Finland:</p>
                    <p>1) i fråga om skatter som innehålls vid källan, på inkomst som förvärvas den 1 januari
      det kalenderår som följer närmast efter det då avtalet träder i kraft eller senare;</p>
                    <p>2) i fråga om övriga skatter på inkomst, på skatter som bestäms för skatteår som
      börjar den 1 januari det kalenderår som följer närmast efter det då avtalet träder i kraft
      eller senare.</p>
                    <p>3. Bestämmelserna i avtalet mellan Republiken Finlands regering och Konungariket
      Marockos regering för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst och
      förmögenhet, som undertecknats i Rabat den 25 juni 1973 (nedan "1973 års avtal") upphör att
      vara tillämpliga beträffande skatter på vilka detta avtal tillämpas enligt bestämmelserna i
      stycke 2. 1973 års avtal upphör att gälla vid den sista tidpunkt då det enligt föregående
      bestämmelser i denna artikel är tillämpligt.</p>
                    <p>4. Bestämmelserna i artikel 23 stycke 3 i 1973 års avtal fortsätter utan hinder av
      bestämmelserna i föregående styckena 2 och 3 att vara tillämpliga för de fem första år som
      följer närmast efter det då detta avtal träder i kraft enligt förutnämnda stycken.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_30">
                <num>Artikel 30</num>
                <heading>Upphörande</heading>
                <content>
                    <p>Detta avtal förblir i kraft till dess det sägs upp av en avtalsslutande stat. Vardera
      avtalsslutande staten kan, då fem år förflutit från dagen för ikraftträdandet av avtalet, på
      diplomatisk väg uppsäga avtalet genom underrättelse senast sex månader före utgången av ett
      kalenderår. I händelse av sådan</p>
                    <p>uppsägning upphör avtalet att vara tillämpligt:</p>
                    <p>a) i Marocko:</p>
                    <p>1) i fråga om skatter som innehålls vid källan, på belopp som betalas eller gottskrivs
      den 1 januari det kalenderår som följer närmast efter det år som anmälts i underrättelsen
      eller senare; och</p>
                    <p>2) i fråga om övriga skatter, varje skatteår eller beskattningsperiod som börjar den 1
      januari det kalenderår som följer närmast efter det år som anmälts i underrättelsen eller
      senare.</p>
                    <p>b) i Finland:</p>
                    <p>1) i fråga om skatter som innehålls vid källan, på inkomst som förvärvas den 1 januari
      det kalenderår som följer närmast efter det då uppsägningen skedde eller senare;
      och</p>
                    <p>2) i fråga om övriga skatter på inkomst, på skatter som bestäms för skatteår som
      börjar den 1 januari det kalenderår som följer närmast efter det då uppsägningen skedde eller
      senare.</p>
                    <p>Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill vederbörligen befullmäktigade av
      deras regeringar, undertecknat detta avtal.</p>
                    <p>Som skedde i Helsingfors den 7 april 2006 i två exemplar på finska, svenska, arabiska
      och franska språken, vilka alla texter äger lika vitsord. I fall av meningsskiljaktighet om
      tolkning är den franskspråkiga texten avgörande.</p>
                </content>
            </article>
        </mainBody>
    </doc>
</akomaNtoso>
