<akomaNtoso xmlns="http://docs.oasis-open.org/legaldocml/ns/akn/3.0" xmlns:finlex="http://data.finlex.fi/schema/finlex">
    <doc name="main">
        <meta>
            <identification source="#organization_fi.finlex">
                <FRBRWork>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1999/10/!main"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1999/10"/>
                    <FRBRdate date="1999-02-05" name="dateIssued"/>
                    <FRBRauthor as="#role_author" href="#organization_fi.ministry-of-finance"/>
                    <FRBRcountry value="fi"/>
                    <FRBRsubtype value="tax-treaty-consolidated"/>
                    <FRBRnumber value="10"/>
                </FRBRWork>
                <FRBRExpression>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1999/10/fin@/!main"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1999/10/fin@"/>
                    <FRBRdate date="1999-02-05" name="dateIssued"/>
                    <FRBRauthor as="#role_author" href="#organization_fi.ministry-of-finance"/>
                    <FRBRlanguage language="fin"/>
                </FRBRExpression>
                <FRBRManifestation>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1999/10/fin@/!main.xml"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1999/10/fin@.akn"/>
                    <FRBRdate date="2025-02-22" name="dateProduced"/>
                    <FRBRauthor as="#role_editor" href="#organization_fi.finlex"/>
                    <FRBRformat value="xml"/>
                </FRBRManifestation>
            </identification>
            <references source="#organization_fi.finlex">
                <TLCOrganization eId="organization_fi.finlex" href="/akn/ontology/organization/fi.finlex" showAs="Finlex"/>
                <TLCRole eId="role_author" href="/akn/ontology/role/author" showAs="Tekijä"/>
                <TLCRole eId="role_editor" href="/akn/ontology/role/editor" showAs="Toimittaja"/>
                <TLCOrganization eId="organization_fi.ministry-of-finance" href="/akn/ontology/organization/fi.ministry-of-finance" showAs="Valtiovarainministeriö"/>
            </references>
            <proprietary source="#organization_fi.finlex">
                <finlex:documentYear>1999</finlex:documentYear>
                <finlex:broughtIntoForceBy>
                    <finlex:statuteReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/act/statute/1999/103"/>
                    </finlex:statuteReference>
                    <finlex:statuteReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/act/statute/1999/104"/>
                    </finlex:statuteReference>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/1999/9"/>
                    </finlex:treatyReference>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/1999/10"/>
                    </finlex:treatyReference>
                </finlex:broughtIntoForceBy>
                <finlex:amendedBy>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/2016/43"/>
                    </finlex:treatyReference>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/2016/42"/>
                    </finlex:treatyReference>
                </finlex:amendedBy>
                <finlex:treatyParty code="uz">Uzbekistan</finlex:treatyParty>
                <finlex:isSynthesised>false</finlex:isSynthesised>
            </proprietary>
        </meta>
        <preface>
            <p>
                <docNumber>9-10/1999</docNumber>
                <docTitle>Sopimus Suomen tasavallan ja Uzbekistanin tasavallan välillä tuloveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi</docTitle>
            </p>
        </preface>
        <preamble>
            <p class="title">Sopimus Suomen tasavallan ja Uzbekistanin tasavallan välillä tuloveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi</p>
            <p>Suomen tasavallan hallitus ja Uzbekistanin tasavallan hallitus,</p>
            <p>jotka haluavat tehdä sopimuksen tuloveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi,</p>
            <p>ovat sopineet seuraavasta:</p>
        </preamble>
        <mainBody>
            <article eId="art_1">
                <num>1 artikla</num>
                <heading>Sopimuksen piiriin kuuluvat henkilöt</heading>
                <content>
                    <p>Tätä sopimusta sovelletaan henkilöihin, jotka asuvat sopimusvaltiossa tai molemmissa sopimusvaltioissa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_2">
                <num>2 artikla</num>
                <heading>Sopimuksen piiriin kuuluvat verot</heading>
                <content>
                    <p>1. Tätä sopimusta sovelletaan tulon perusteella suoritettaviin veroihin, jotka määrätään sopimusvaltion tai sen paikallisviranomaisen lukuun, riippumatta siitä, millä tavoin verot kannetaan.</p>
                    <p>2. Tulon perusteella suoritettavina veroina pidetään kaikkia kokonaistulon tai tulon osan perusteella suoritettavia veroja, niihin luettuina irtaimen tai kiinteän omaisuuden luovutuksesta saadun voiton perusteella suoritettavat verot sekä yrityksen maksamien palkkojen yhteenlasketun määrän perusteella suoritettavat verot.</p>
                    <p>3. Tällä hetkellä suoritettavat verot, joihin sopimusta sovelletaan, ovat:</p>
                    <p>a) Suomessa:</p>
                    <p>1) valtion tuloverot;</p>
                    <p>2) yhteisöjen tulovero;</p>
                    <p>3) kunnallisvero;</p>
                    <p>4) kirkollisvero;</p>
                    <p>5) korkotulon lähdevero; ja</p>
                    <p>6) rajoitetusti verovelvollisen lähdevero;</p>
                    <p>(jäljempänä "Suomen vero");</p>
                    <p>b) Uzbekistanissa:</p>
                    <p>1) yritysten, yhteenliittymien ja järjestöjen tulovero; ja</p>
                    <p>2) Uzbekistanin kansalaisilta, vieraan valtion kansalaisilta ja kansalaisuudettomilta henkilöiltä kannettava luonnollisten henkilöiden tulovero;</p>
                    <p>(jäljempänä "Uzbekistanin" vero).</p>
                    <p>4. Sopimusta sovelletaan myös kaikkiin samanlaisiin tai pääasiallisesti samanluonteisiin veroihin, joita on sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen suoritettava tällä hetkellä suoritettavien verojen ohella tai asemesta. Sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava toisilleen verolainsäädäntöönsä tehdyistä merkittävistä muutoksista.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_3">
                <num>3 artikla</num>
                <heading>Yleiset määritelmät</heading>
                <content>
                    <p>1. Jollei asiayhteydestä muuta johdu, on tätä sopimusta sovellettaessa seuraavilla sanonnoilla jäljempänä mainittu merkitys:</p>
                    <p>a) "Suomi" tarkoittaa Suomen tasavaltaa ja, maantieteellisessä merkityksessä käytettynä, Suomen tasavallan aluetta ja Suomen tasavallan aluevesiin rajoittuvia alueita, joilla Suomi lainsäädäntönsä mukaan ja kansainvälisen oikeuden mukaisesti saa käyttää oikeuksiaan merenpohjan ja sen sisustan sekä niiden yläpuolella olevien vesien luonnonvarojen tutkimiseen ja hyväksikäyttöön;</p>
                    <p>b) "Uzbekistan" tarkoittaa Uzbekistanin tasavaltaa ja, maantieteellisessä merkityksessä käytettynä, käsittää sen alueen sekä ne aluevedet ja sen ilmatilan, missä Uzbekistanin tasavalta saa käyttää täysivaltaisia oikeuksia ja lainkäyttövaltaa, niihin luettuina oikeus käyttää luonnonvaroja kansainvälisen oikeuden mukaisesti;</p>
                    <p>c) "henkilö" käsittää luonnollisen henkilön, yhtiön ja muun yhteenliittymän;</p>
                    <p>d) "yhtiö" tarkoittaa oikeushenkilöä tai muuta, jota verotuksessa käsitellään oikeushenkilönä;</p>
                    <p>e) "sopimusvaltiossa oleva yritys" ja "toisessa sopimusvaltiossa oleva yritys" tarkoittavat yritystä, jota sopimusvaltiossa asuva henkilö harjoittaa, ja vastaavasti yritystä, jota toisessa sopimusvaltiossa asuva henkilö harjoittaa;</p>
                    <p>f) "kansalainen" tarkoittaa:</p>
                    <p>1) henkilöä, jolla on sopimusvaltion kansalaisuus,</p>
                    <p>2) oikeushenkilöä, yhtymää tai muuta yhteenliittymää, joka on muodostettu sopimusvaltiossa voimassa olevan lainsäädännön mukaan;</p>
                    <p>g) "kansainvälinen liikenne" tarkoittaa kuljetusta laivalla tai ilma-aluksella, jota sopimusvaltiossa oleva yritys käyttää, paitsi milloin laivaa tai ilma-alusta käytetään ainoastaan toisessa sopimusvaltiossa olevien paikkojen välillä;</p>
                    <p>h) "toimivaltainen viranomainen" tarkoittaa:</p>
                    <p>1) Suomessa valtiovarainministeriötä, sen valtuuttamaa edustajaa tai sitä viranomaista, jonka valtiovarainministeriö määrää toimivaltaiseksi viranomaiseksi;</p>
                    <p>2) Uzbekistanissa valtion verotuskomitean (State Taxation Committee) puheenjohtajaa tai hänen valtuuttamaansa edustajaa.</p>
                    <p>2. Kun sopimusvaltio jonakin ajankohtana soveltaa sopimusta, katsotaan, jollei asiayhteydestä muuta johdu, jokaisella sanonnalla, jota ei ole sopimuksessa määritelty, olevan se merkitys, joka sillä tänä ajankohtana on tämän valtion niitä veroja koskevan lainsäädännön mukaan, joihin sopimusta sovelletaan.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_4">
                <num>4 artikla</num>
                <heading>Kotipaikka</heading>
                <content>
                    <p>1. Tätä sopimusta sovellettaessa sanonnalla "sopimusvaltiossa asuva henkilö" tarkoitetaan henkilöä, joka tämän valtion lainsäädännön mukaan on siellä verovelvollinen domisiilin, asumisen, liikkeen johtopaikan, rekisteröintipaikan tai muun sellaisen seikan nojalla, ja sanonta käsittää myös tämän valtion ja sen paikallisviranomaisen tai julkisyhteisön. Sanonta ei kuitenkaan käsitä henkilöä, joka on tässä valtiossa verovelvollinen vain tässä valtiossa olevista lähteistä saadun tulon perusteella.</p>
                    <p>2. Milloin luonnollinen henkilö 1 kappaleen määräysten mukaan asuu molemmissa sopimusvaltioissa, määritetään hänen kotipaikkansa seuraavasti:</p>
                    <p>a) hänen katsotaan asuvan vain siinä valtiossa, jossa hänen käytettävänään on vakinainen asunto; jos hänen käytettävänään on vakinainen asunto molemmissa valtioissa, katsotaan hänen asuvan siinä valtiossa, johon hänen henkilökohtaiset ja taloudelliset suhteensa ovat kiinteämmät (elinetujen keskus);</p>
                    <p>b) jos ei voida ratkaista, kummassa valtiossa hänen elinetujensa keskus on, tai jos hänen käytettävänään ei ole vakinaista asuntoa kummassakaan valtiossa, katsotaan hänen asuvan vain siinä valtiossa, jossa hän oleskelee pysyvästi;</p>
                    <p>c) jos hän oleskelee pysyvästi molemmissa valtioissa tai ei oleskele pysyvästi kummassakaan niistä, katsotaan hänen asuvan vain siinä valtiossa, jonka kansalainen hän on;</p>
                    <p>d) jos hän on molempien valtioiden kansalainen tai ei ole kummankaan valtion kansalainen, on sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ratkaistava asia keskinäisin sopimuksin.</p>
                    <p>3. Milloin muu kuin luonnollinen henkilö 1 kappaleen määräysten mukaan asuu molemmissa sopimusvaltioissa, on sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ratkaistava asia keskinäisin sopimuksin ja määrättävä, miten sopimusta sovelletaan tällaiseen henkilöön.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_5">
                <num>5 artikla</num>
                <heading>Kiinteä toimipaikka</heading>
                <content>
                    <p>1. Tätä sopimusta sovellettaessa sanonnalla "kiinteä toimipaikka" tarkoitetaan kiinteää liikepaikkaa, josta yrityksen toimintaa kokonaan tai osaksi harjoitetaan.</p>
                    <p>2. Sanonta "kiinteä toimipaikka" käsittää erityisesti:</p>
                    <p>a) yrityksen johtopaikan;</p>
                    <p>b) sivuliikkeen;</p>
                    <p>c) toimiston;</p>
                    <p>d) tehtaan;</p>
                    <p>e) työpajan; ja</p>
                    <p>f) kaivoksen, öljy- tai kaasulähteen, louhoksen tai muun paikan, josta luonnonvaroja otetaan.</p>
                    <p>3. Sanonta "kiinteä toimipaikka" käsittää myös</p>
                    <p>a) paikan, jossa harjoitetaan rakennus-, kokoonpano- tai asennustoimintaa, mutta vain milloin toiminta kestää yli yhdeksän kuukautta; sen sopimusvaltion toimivaltainen viranomainen, jossa tällaista toimintaa harjoitetaan, voi poikkeustapauksissa toiminnan harjoittajan hakemuksesta katsoa, että toiminta ei muodosta kiinteää toimipaikkaa, sekä myös niissä tapauksissa, joissa toiminta kestää yli yhdeksän kuukautta, mutta ei kestä yli kahtatoista kuukautta;</p>
                    <p>b) palvelut, niihin luettuina konsulttipalvelut, joita sopimusvaltiossa asuva henkilö pitää saatavana palveluksessaan tätä tarkoitusta varten olevien työntekijöiden tai muiden henkilöiden välityksellä, mutta vain milloin tämä toiminta kestää (saman hankkeen tai keskenään yhteydessä olevien hankkeiden osalta) toisen sopimusvaltion alueella yli yhdeksän kuukautta kahdentoista kuukauden ajanjaksona.</p>
                    <p>4. Tämän artiklan edellä olevien määräysten estämättä sanonnan "kiinteä toimipaikka" ei katsota käsittävän:</p>
                    <p>a) järjestelyjä, jotka on tarkoitettu ainoastaan yritykselle kuuluvien tavaroiden varastoimista, näytteillä pitämistä tai luovuttamista varten;</p>
                    <p>b) yritykselle kuuluvan tavaravaraston pitämistä ainoastaan varastoimista, näytteillä pitämistä tai luovuttamista varten;</p>
                    <p>c) yritykselle kuuluvan tavaravaraston pitämistä ainoastaan toisen yrityksen toimesta tapahtuvaa muokkaamista tai jalostamista varten;</p>
                    <p>d) kiinteän liikepaikan pitämistä ainoastaan tavaroiden ostamiseksi tai tietojen keräämiseksi yritykselle;</p>
                    <p>e) kiinteän liikepaikan pitämistä ainoastaan muun luonteeltaan valmistelevan tai avustavan toiminnan harjoittamiseksi yritykselle;</p>
                    <p>f) kiinteän liikepaikan pitämistä ainoastaan a)-e) kohdassa mainittujen toimintojen yhdistämiseksi, edellyttäen, että koko se kiinteästä liikepaikasta harjoitettava toiminta, joka perustuu tähän yhdistämiseen, on luonteeltaan valmistelevaa tai avustavaa.</p>
                    <p>5. Jos henkilö, olematta itsenäinen edustaja, johon 6 kappaletta sovelletaan, toimii yrityksen puolesta sekä hänellä on sopimusvaltiossa valtuus tehdä sopimuksia yrityksen nimissä ja hän käyttää valtuuttaan siellä tavanomaisesti, katsotaan tällä yrityksellä 1 ja 2 kappaleen määräysten estämättä olevan kiinteä toimipaikka tässä valtiossa jokaisen toiminnan osalta, jota tämä henkilö harjoittaa yrityksen lukuun. Tätä ei kuitenkaan noudateta, jos tämän henkilön toiminta rajoittuu sellaiseen, joka mainitaan 4 kappaleessa ja joka, jos sitä harjoitettaisiin kiinteästä liikepaikasta, ei tekisi tätä kiinteää liikepaikkaa kiinteäksi toimipaikaksi mainitun kappaleen määräysten mukaan.</p>
                    <p>6. Yrityksellä ei katsota olevan kiinteää toimipaikkaa sopimusvaltiossa pelkästään sen vuoksi, että se harjoittaa liiketoimintaa siinä valtiossa välittäjän, komissionäärin tai muun itsenäisen edustajan välityksellä, edellyttäen, että tämä henkilö toimii säännönmukaisen liiketoimintansa rajoissa.</p>
                    <p>7. Se seikka, että sopimusvaltiossa asuvalla yhtiöllä on määräämisvalta yhtiössä - tai siinä on määräämisvalta yhtiöllä - joka asuu toisessa sopimusvaltiossa taikka joka tässä toisessa valtiossa harjoittaa liiketoimintaa (joko kiinteästä toimipaikasta tai muulla tavoin), ei itsestään tee kumpaakaan yhtiötä toisen kiinteäksi toimipaikaksi.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_6">
                <num>6 artikla</num>
                <heading>Kiinteästä omaisuudesta saatu tulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa toisessa sopimusvaltiossa olevasta kiinteästä omaisuudesta (siihen luettuna maataloudesta tai metsätaloudesta saatu tulo), voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. a) Sanonnalla "kiinteä omaisuus" on, jollei b) ja c) kohdan määräyksistä muuta johdu, sen sopimusvaltion lainsäädännön mukainen merkitys, jossa omaisuus on.</p>
                    <p>b) Sanonta "kiinteä omaisuus" käsittää kuitenkin aina rakennuksen, kiinteän omaisuuden tarpeiston, maataloudessa ja metsätaloudessa käytetyn elävän ja elottoman irtaimiston, oikeudet, joihin sovelletaan yksityisoikeuden kiinteää omaisuutta koskevia määräyksiä, kiinteän omaisuuden käyttöoikeuden sekä oikeudet määrältään muuttuviin tai kiinteisiin korvauksiin, jotka saadaan kivennäisesiintymien, lähteiden ja muiden luonnonvarojen hyväksikäytöstä tai oikeudesta niiden hyväksikäyttöön.</p>
                    <p>c) Laivoja ja ilma-aluksia ei pidetä kiinteänä omaisuutena.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 1 kappaleen määräyksiä sovelletaan tuloon, joka saadaan kiinteän omaisuuden välittömästä käytöstä, sen vuokralle antamisesta tai muusta käytöstä.</p>
                    <p>4. Jos osakkeiden tai muiden yhtiöosuuksien omistus oikeuttaa osakkeiden tai yhtiöosuuksien omistajan hallitsemaan yhtiölle kuuluvaa kiinteää omaisuutta, voidaan tulosta, joka saadaan tällaisen hallintaoikeuden välittömästä käytöstä, sen vuokralle antamisesta tai muusta käytöstä, verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa kiinteä omaisuus on.</p>
                    <p>5. Tämän artiklan 1 ja 3 kappaleen määräyksiä sovelletaan myös yrityksen omistamasta kiinteästä omaisuudesta saatuun tuloon ja itsenäisessä ammatinharjoittamisessa käytetystä kiinteästä omaisuudesta saatuun tuloon.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_7">
                <num>7 artikla</num>
                <heading>Liiketulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa oleva yritys saa, verotetaan vain siinä valtiossa, jollei yritys harjoita liiketoimintaa toisessa sopimusvaltiossa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta. Jos yritys harjoittaa liiketoimintaa edellä sanotuin tavoin, voidaan toisessa valtiossa verottaa yrityksen saamasta tulosta, mutta vain niin suuresta tulon osasta, joka on luettava kuuluvaksi:</p>
                    <p>a) tähän kiinteään toimipaikkaan;</p>
                    <p>b) tässä toisessa valtiossa tapahtuvaan myyntiin, joka käsittää samoja tai samanluontoisia tavaroita kuin ne, joita myydään tästä kiinteästä toimipaikasta; tai</p>
                    <p>c) muuhun tässä toisessa valtiossa harjoitettuun liiketoimintaan, joka on samaa tai samanluonteista kuin se, mitä harjoitetaan tästä kiinteästä toimipaikasta.</p>
                    <p>Jos yritys näyttää, että b) kohdassa mainittu myynti tai c) kohdassa tarkoitettu toiminta ei kohtuudella olisi voinut tapahtua tästä kiinteästä toimipaikasta, näitä kohtia ei sovelleta.</p>
                    <p>2. Jos sopimusvaltiossa oleva yritys harjoittaa liiketoimintaa toisessa sopimusvaltiossa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta, luetaan, jollei 3 kappaleen määräyksistä muuta johdu, kummassakin sopimusvaltiossa kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi se tulo, jonka toimipaikan olisi voitu olettaa tuottavan, jos se olisi ollut erillinen yritys, joka harjoittaa samaa tai samanluonteista toimintaa samojen tai samanluonteisten edellytysten vallitessa ja itsenäisesti päättää liiketoimista sen yrityksen kanssa, jonka kiinteä toimipaikka se on.</p>
                    <p>3. Kiinteän toimipaikan tuloa määrättäessä on vähennykseksi hyväksyttävä kiinteästä toimipaikasta johtuneet menot, niihin luettuina yrityksen johtamisesta ja yleisestä hallinnosta johtuneet menot, riippumatta siitä, ovatko ne syntyneet siinä valtiossa, jossa kiinteä toimipaikka on, vai muualla. Vähennystä ei kuitenkaan myönnetä kiinteän toimipaikan yritykselle tai muulle sen konttorille maksamien määrien osalta (jos ne on maksettu muutoin kuin todellisten menojen korvaukseksi), jotka käsittävät rojaltin, maksun tai muun samankaltaisen suorituksen muodossa vastikkeen patentin tai muun oikeuden käytöstä, tahi erityispalveluista tai yritysjohdosta maksetun korvauksen taikka, paitsi milloin kysymyksessä on pankkiyritys, yrityksen kiinteälle toimipaikalle annetun velan koron.</p>
                    <p>4. Tuloa ei lueta kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi pelkästään sen perusteella, että kiinteä toimipaikka ostaa tavaroita yrityksen lukuun.</p>
                    <p>5. Tämän artiklan edellä olevia kappaleita sovellettaessa on kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi luettava tulo vuodesta toiseen määrättävä samaa menetelmää noudattaen, jollei pätevistä ja riittävistä syistä muuta johdu.</p>
                    <p>6. Tämän artiklan 1 kappaleen määräysten estämättä voidaan sopimusvaltiossa olevan vakuutusyrityksen tulosta, jälleenvakuutusta lukuun ottamatta, verottaa toisessa sopimusvaltiossa, mutta vain niin suuresta tulon osasta, joka saadaan yrityksen työntekijän välityksellä toisen valtion alueella kannetuista vakuutusmaksuista tai joka on luettava kuuluvaksi heidän välityksellään vakuutettuihin, siellä oleviin riskeihin. Vero ei kuitenkaan saa olla suurempi kuin 5 prosenttia vakuutusmaksujen kokonaismäärästä Jos yritys harjoittaa liiketoimintaa tässä toisessa valtiossa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta, sovelletaan tämän artiklan edellä olevien kappaleiden määräyksiä.</p>
                    <p>7. Milloin liiketuloon sisältyy tuloa, jota käsitellään erikseen tämän sopimuksen muissa artikloissa, tämän artiklan määräykset eivät vaikuta sanottujen artiklojen määräyksiin.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_8">
                <num>8 artikla</num>
                <heading>Kansainvälinen kuljetus</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa oleva yritys saa laivan tai ilma-aluksen käyttämisestä kansainväliseen liikenteeseen, verotetaan vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>2. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa oleva yritys saa tavarankuljetukseen käytetyn kontin (siihen luettuina perävaunu, proomu ja vastaavanlainen kontin kuljetukseen tarvittava kalusto) käytöstä, kunnossapidosta tai vuokralle antamisesta, verotetaan vain tässä valtiossa, paitsi milloin konttia käytetään tavarankuljetukseen vain toisessa sopimusvaltiossa olevien paikkojen välillä.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 1 ja 2 kappaleen määräyksiä sovelletaan myös tuloon, joka saadaan osallistumisesta pooliin (yhteiseen rahastoon), yhteiseen liiketoimintaan tai kansainväliseen kuljetusjärjestöön.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_9">
                <num>9 artikla</num>
                <heading>Etuyhteydessä keskenään olevat yritykset</heading>
                <content>
                    <p>1. Milloin</p>
                    <p>a) sopimusvaltiossa oleva yritys välittömästi tai välillisesti osallistuu toisessa sopimusvaltiossa olevan yrityksen johtoon tai valvontaan tahi omistaa osan sen pääomasta, taikka</p>
                    <p>b) samat henkilöt välittömästi tai välillisesti osallistuvat sekä sopimusvaltiossa olevan yrityksen että toisessa sopimusvaltiossa olevan yrityksen johtoon tai valvontaan tahi omistavat osan niiden pääomasta,</p>
                    <p>noudatetaan seuraavaa.</p>
                    <p>Jos jommassakummassa tapauksessa yritysten välillä kauppa- tai rahoitussuhteissa sovitaan ehdoista tai määrätään ehtoja, jotka poikkeavat siitä, mistä riippumattomien yritysten välillä olisi sovittu, voidaan kaikki tulo, joka ilman näitä ehtoja olisi kertynyt toiselle näistä yrityksistä, mutta näiden ehtojen vuoksi ei ole kertynyt yritykselle, lukea tämän yrityksen tuloon ja verottaa siitä tämän mukaisesti.</p>
                    <p>2. Milloin sopimusvaltio tässä valtiossa olevan yrityksen tuloon lukee - ja tämän mukaisesti verottaa - tulon, josta toisessa sopimusvaltiossa olevaa yritystä on verotettu tässä toisessa valtiossa, sekä siten mukaan luettu tulo on tuloa, joka olisi kertynyt ensiksi mainitussa valtiossa olevalle yritykselle, jos yritysten välillä sovitut ehdot olisivat olleet sellaisia, joista riippumattomien yritysten välillä olisi sovittu, tämän toisen valtion on asianmukaisesti oikaistava tästä tulosta siellä määrätyn veron määrä, jos tämä toinen valtio pitää oikaisua oikeutettuna. Tällaista oikaisua tehtäessä on otettava huomioon tämän sopimuksen muut määräykset, ja sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on tarvittaessa neuvoteltava keskenään.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_10">
                <num>10 artikla</num>
                <heading>Osinko</heading>
                <content>
                    <p>1. Osingosta, jonka sopimusvaltiossa asuva yhtiö maksaa toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa. Osingosta voidaan kuitenkin verottaa myös siinä sopimusvaltiossa, jossa osingon maksava yhtiö asuu, tämän valtion lainsäädännön mukaan, mutta jos osinkoetuuden omistaja on toisessa sopimusvaltiossa asuva henkilö, vero ei saa olla suurempi kuin:</p>
                    <p>a) 5 prosenttia osingon kokonaismäärästä, jos etuuden omistajana on yhtiö (lukuun ottamatta yhtymää), joka välittömästi hallitsee vähintään 10 prosenttia osingon maksavan yhtiön äänimäärästä;</p>
                    <p>b) 15 prosenttia osingon kokonaismäärästä muissa tapauksissa.</p>
                    <p>2. Niin kauan kuin Suomessa asuvalla luonnollisella henkilöllä on oikeus veronhyvitykseen Suomessa asuvan yhtiön maksaman osingon osalta, verotetaan osingosta, jonka Suomessa asuva yhtiö maksaa Uzbekistanissa asuvalle henkilölle, 1 kappaleen määräysten estämättä vain Uzbekistanissa, jos Uzbekistanissa asuva henkilö on osinkoetuuden omistaja.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 1 ja 2 kappaleen määräykset eivät vaikuta yhtiön verottamiseen siitä voitosta, josta osinko maksetaan.</p>
                    <p>4. Sanonnalla "osinko" tarkoitetaan tässä artiklassa tuloa, joka on saatu osakkeista tai muista oikeuksista, jotka eivät ole saamisia ja jotka oikeuttavat voitto-osuuteen, samoin kuin muista yhtiöosuuksista saatua tuloa, jota sen valtion lainsäädännön mukaan, jossa voiton jakava yhtiö asuu, kohdellaan verotuksessa samalla tavoin kuin osakkeista saatua tuloa.</p>
                    <p>5. Tämän artiklan 1 ja 2 kappaleen määräyksiä ei sovelleta, jos sopimusvaltiossa asuva osinkoetuuden omistaja harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa, jossa osingon maksava yhtiö asuu, liiketoimintaa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta tai harjoittaa tässä toisessa valtiossa itsenäistä ammattitoimintaa siellä olevasta kiinteästä paikasta, ja osingon maksamisen perusteena oleva osuus tosiasiallisesti liittyy tähän kiinteään toimipaikkaan tai kiinteään paikkaan. Tässä tapauksessa sovelletaan 7 artiklan tai 14 artiklan määräyksiä.</p>
                    <p>6. Jos sopimusvaltiossa asuva yhtiö saa tuloa toisesta sopimusvaltiosta, ei tämä toinen valtio saa verottaa yhtiön maksamasta osingosta, paitsi mikäli osinko maksetaan tässä toisessa valtiossa asuvalle henkilölle tai mikäli osingon maksamisen perusteena oleva osuus tosiasiallisesti liittyy tässä toisessa valtiossa olevaan kiinteään toimipaikkaan tai kiinteään paikkaan, eikä myöskään määrätä yhtiön jakamattomasta voitosta tällaisesta voitosta suoritettavaa veroa, vaikka maksettu osinko tai jakamaton voitto kokonaan tai osaksi koostuisi tässä toisessa valtiossa kertyneestä tulosta.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_11">
                <num>11 artikla</num>
                <heading>Korko</heading>
                <content>
                    <p>1. Korosta, joka kertyy sopimusvaltiosta ja maksetaan toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Korosta voidaan kuitenkin verottaa myös siinä sopimusvaltiossa, josta se kertyy, tämän valtion lainsäädännön mukaan, mutta jos korkoetuuden omistaja on toisessa sopimusvaltiossa asuva henkilö, vero ei saa olla suurempi kuin 5 prosenttia koron kokonaismäärästä.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 2 kappaleen määräysten estämättä</p>
                    <p>a) korosta, joka kertyy Uzbekistanista, verotetaan vain Suomessa, jos korko maksetaan</p>
                    <p>1) Suomen valtiolle, sen paikallisviranomaiselle tai julkisyhteisölle;</p>
                    <p>2) Suomen Pankille;</p>
                    <p>3) Teollisen yhteistyön rahasto Oy:lle (FINNFUND) tai muulle samanluonteiselle, Suomen valtion kokonaan tai pääasiallisesti omistamalle laitokselle, josta sopimusvaltioiden toimivaltaiset viran omaiset saattavat keskenään sopia;</p>
                    <p>b) korosta, joka kertyy Suomesta, verotetaan vain Uzbekistanissa, jos korko maksetaan:</p>
                    <p>1) Uzbekistanin tasavallalle tai sen paikallisviranomaiselle tai julkisyhteisölle;</p>
                    <p>2) Uzbekistanin tasavallan keskuspankille ja Uzbekistanin tasavallan Kansallispankille (National Bank of the Republic of Uzbekistan);</p>
                    <p>3) Uzbekistanin tasavallan hallituksen kokonaan tai pääasiallisesti omistamalle rahastolle, josta sopimusvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset saattavat keskenään sopia;</p>
                    <p>c) korosta, joka kertyy</p>
                    <p>1) sopimusvaltiosta a) kohdassa tai b) kohdassa mainitun tai tarkoitetun yhteenliittymän takaamalle lainalle ja maksetaan toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle, verotetaan vain tässä toisessa valtiossa;</p>
                    <p>2) Uzbekistanista Valtiontakuukeskuksen takaamalle lainalle ja maksetaan Suomessa asuvalle henkilölle, verotetaan vain Suomessa;</p>
                    <p>3) Suomesta Uzbekistanin hallituksen kokonaan tai pääasiallisesti omistaman elimen takaamalle lainalle ja maksetaan Uzbekistanissa asuvalle henkilölle, verotetaan vain Uzbekistanissa;</p>
                    <p>d) korosta, joka kertyy sopimusvaltiosta, verotetaan vain toisessa sopimusvaltiossa, jos</p>
                    <p>1) saaja asuu tässä toisessa valtiossa; ja</p>
                    <p>2) saaja on tässä toisessa valtiossa oleva yritys, joka on korkoetuuden omistaja; ja</p>
                    <p>3) korko maksetaan tämän yrityksen harjoittamasta tavaroiden tai teollisen, kaupallisen tai tieteellisen välineistön luotollisesta myynnistä ensiksi mainitussa valtiossa olevalle yritykselle syntyneen velan johdosta, paitsi milloin myynti on tapahtunut läheisten henkilöiden välillä tai velka on syntynyt tällaisten henkilöiden välillä;</p>
                    <p>4) korko maksetaan valtion tukeman lainan tai luoton johdosta, joka säännellään kansainvälisesti hyväksytyissä, julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevissa ohjeissa.</p>
                    <p>4. Sanonnalla "korko" tarkoitetaan tässä artiklassa tuloa, joka saadaan kaikenlaatuisista saamisista, riippumatta siitä, onko ne turvattu kiinteistökiinnityksellä vai ei, ja liittyykö niihin oikeus osuuteen velallisen voitosta vai ei. Sanonnalla tarkoitetaan erityisesti tuloa, joka saadaan valtion antamista arvopapereista, ja tuloa, joka saadaan obligaatioista tai debentuureista, siihen luettuina tällaisiin arvopapereihin, obligaatioihin tai debentuureihin liittyvät agiomäärät ja voitot. Maksun viivästymisen johdosta suoritettavia sakkomaksuja ei tätä artiklaa sovellettaessa pidetä korkona.</p>
                    <p>5. Tämän artiklan 1 ja 2 kappaleen määräyksiä ei sovelleta, jos sopimusvaltiossa asuva korkoetuuden omistaja harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa, josta korko kertyy, liiketoimintaa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta tai harjoittaa tässä toisessa valtiossa itsenäistä ammattitoimintaa siellä olevasta kiinteästä paikasta, ja koron maksamisen perusteena oleva saaminen tosiasiallisesti liittyy tähän kiinteään toimipaikkaan tai kiinteään paikkaan. Tässä tapauksessa sovelletaan 7 artiklan tai 14 artiklan määräyksiä.</p>
                    <p>6. Koron katsotaan kertyvän sopimusvaltiosta, kun sen maksaa tässä valtiossa asuva henkilö. Jos kuitenkin koron maksajalla riippumatta siitä, asuuko hän sopimusvaltiossa vai ei, on sopimusvaltiossa kiinteä toimipaikka tai kiinteä paikka, jonka yhteydessä koron maksamisen perusteena oleva velka on syntynyt, ja korko rasittaa tätä kiinteää toimipaikkaa tai kiinteää paikkaa, katsotaan koron kertyvän siitä valtiosta, jossa kiinteä toimipaikka tai kiinteä paikka on.</p>
                    <p>7. Jos koron määrä maksajan ja etuuden omistajan tai heidän molempien ja muun henkilön välisen erityisen suhteen vuoksi ylittää koron maksamisen perusteena olevaan saamiseen nähden määrän, josta maksaja ja etuuden omistaja olisivat sopineet, jollei tällaista suhdetta olisi, sovelletaan tämän artiklan määräyksiä vain viimeksi mainittuun määrään. Tässä tapauksessa verotetaan tämän määrän ylittävästä maksun osasta kummankin sopimusvaltion lainsäädännön mukaan, ottaen huomioon tämän sopimuksen muut määräykset.</p>
                    <p>8. Tämän artiklan määräyksiä ei sovelleta, jos koron maksamisen perusteena olevan saamisen syntymiseen tai siirtämiseen osallisen henkilön pääasiallisena tarkoituksena tai yhtenä pääasiallisena tarkoituksena on saada tässä artiklassa tarkoitettu etu tämän saamisen syntymisellä tai siirtämisellä.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_12">
                <num>12 artikla</num>
                <heading>Rojalti</heading>
                <content>
                    <p>1. Rojaltista, joka kertyy sopimusvaltiosta ja maksetaan toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Rojaltista, paitsi milloin kysymyksessä on suoritus, jota tarkoitetaan 3 kappaleen a) kohdassa, voidaan kuitenkin verottaa myös siinä sopimusvaltiossa, josta se kertyy, tämän valtion lainsäädännön mukaan, mutta jos rojaltietuuden omistaja on toisessa sopimusvaltiossa asuva henkilö, vero ei saa olla suurempi kuin:</p>
                    <p>a) 5 prosenttia rojaltin kokonaismäärästä, milloin kysymyksessä on suoritus, jota tarkoitetaan 3 kappaleen b) kohdassa;</p>
                    <p>b) 10 prosenttia rojaltin kokonaismäärästä, milloin kysymyksessä on suoritus, jota tarkoitetaan 3 kappaleen c) kohdassa.</p>
                    <p>3. Sanonnalla "rojalti" tarkoitetaan tässä artiklassa kaikkia suorituksia, jotka saadaan korvauksena</p>
                    <p>a) tietokoneohjelmiston, patentin, mallin tai muotin taikka piirustuksen käytöstä tai käyttöoikeudesta;</p>
                    <p>b) salaisen kaavan tai valmistusmenetelmän käytöstä tai käyttöoikeudesta taikka kokemusperäisestä teollis-, kaupallis- tai tieteellisluonteisesta tiedosta (know-how);</p>
                    <p>c) kirjallisen, taiteellisen tai tieteellisen teoksen (siihen luettuina elokuvafilmi sekä televisio- tai radiolähetyksessä käytettävä filmi tai nauha) tekijänoikeuden taikka tavaramerkin käytöstä tai käyttöoikeudesta.</p>
                    <p>4. Tämän artiklan 1 ja 2 kappaleen määräyksiä ei sovelleta, jos sopimusvaltiossa asuva rojaltietuuden omistaja harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa, josta rojalti kertyy, liiketoimintaa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta tai harjoittaa tässä toisessa valtiossa itsenäistä ammattitoimintaa siellä olevasta kiinteästä paikasta, ja rojaltin maksamisen perusteena oleva oikeus tai omaisuus tosiasiallisesti liittyy tähän kiinteään toimipaikkaan tai kiinteään paikkaan. Tässä tapauksessa sovelletaan 7 artiklan tai 14 artiklan määräyksiä.</p>
                    <p>5. Rojaltin katsotaan kertyvän sopimusvaltiosta, kun sen maksaa tässä valtiossa asuva henkilö. Jos kuitenkin rojaltin maksajalla riippumatta siitä, asuuko hän sopimusvaltiossa vai ei, on sopimusvaltiossa kiinteä toimipaikka tai kiinteä paikka, jonka yhteydessä rojaltin maksamisen perusteena oleva velvoite on syntynyt, ja rojalti rasittaa tätä kiinteää toimipaikkaa tai kiinteää paikkaa, katsotaan rojaltin kertyvän siitä valtiosta, jossa kiinteä toimipaikka tai kiinteä paikka on.</p>
                    <p>6. Jos rojaltin määrä maksajan ja etuuden omistajan tai heidän molempien ja muun henkilön välisen erityisen suhteen vuoksi ylittää rojaltin maksamisen perusteena olevaan käyttöön, oikeuteen tai tietoon nähden määrän, josta maksaja ja etuuden omistaja olisivat sopineet, jollei tällaista suhdetta olisi, sovelletaan tämän artiklan määräyksiä vain viimeksi mainittuun määrään. Tässä tapauksessa verotetaan tämän määrän ylittävästä maksun osasta kummankin sopimusvaltion lainsäädännön mukaan, ottaen huomioon tämän sopimuksen muut määräykset.</p>
                    <p>7. Tämän artiklan määräyksiä ei sovelleta, jos rojaltin maksamisen perusteena olevan oikeuden tai omaisuuden syntymiseen tai siirtämiseen osallisen henkilön pääasiallisena tarkoituksena tai yhtenä pääasiallisena tarkoituksena on saada tässä artiklassa tarkoitettu etu tämän oikeuden tai omaisuuden syntymisellä tai siirtämisellä.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_13">
                <num>13 artikla</num>
                <heading>Myyntivoitto</heading>
                <content>
                    <p>1. Voitosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa 6 artiklan 2 kappaleessa tarkoitetun ja toisessa sopimusvaltiossa olevan kiinteän omaisuuden luovutuksesta, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Voitosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa sellaisen yhtiön osakkeen tai muun osuuden luovutuksesta, jonka varat pääasiallisesti koostuvat toisessa sopimusvaltiossa olevasta kiinteästä omaisuudesta, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>3. Voitosta, joka saadaan sopimusvaltiossa olevan yrityksen toisessa sopimusvaltiossa olevan kiinteän toimipaikan liikeomaisuuteen kuuluvan irtaimen omaisuuden tai sopimusvaltiossa asuvan henkilön toisessa sopimusvaltiossa itsenäistä ammatinharjoittamista varten käytettävänä olevaan kiinteään paikkaan kuuluvan irtaimen omaisuuden luovutuksesta, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa. Sama koskee voittoa, joka saadaan tällaisen kiinteän toimipaikan luovutuksesta (erillisenä tai koko yrityksen mukana) tai kiinteän paikan luovutuksesta.</p>
                    <p>4. Voitosta, jonka sopimusvaltiossa oleva yritys saa kansainväliseen liikenteeseen käytetyn laivan tai ilma-aluksen taikka tällaisen laivan tai ilma-aluksen käyttämiseen liittyvän irtaimen omaisuuden luovutuksesta, verotetaan vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>5. Voitosta, jonka sopimusvaltiossa oleva yritys saa tavarankuljetukseen käytetyn kontin (siihen luettuina perävaunu, proomu ja vastaavanlainen kontin kuljetukseen tarvittava kalusto) luovutuksesta, verotetaan vain tässä valtiossa, paitsi milloin konttia käytetään tavarankuljetukseen vain toisessa sopimusvaltiossa olevien paikkojen välillä.</p>
                    <p>6. Voitosta, joka saadaan muun kuin tämän artiklan edellä olevissa kappaleissa tarkoitetun omaisuuden luovutuksesta, verotetaan vain siinä sopimusvaltiossa, jossa luovuttaja asuu.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_14">
                <num>14 artikla</num>
                <heading>Itsenäinen ammatinharjoittaminen</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa vapaan ammatin tai muun itsenäisen toiminnan harjoittamisesta, verotetaan vain tässä valtiossa, lukuun ottamatta seuraavia tapauksia, jolloin tulosta voidaan verottaa myös toisessa sopimusvaltiossa:</p>
                    <p>a) jos henkilöllä on tässä toisessa valtiossa kiinteä paikka, joka on vakinaisesti hänen käytettävänään toiminnan harjoittamista varten; tällöin voidaan tässä toisessa valtiossa verottaa vain siitä tulon osasta, joka on luettava kiinteään paikkaan kuuluvaksi; tai</p>
                    <p>b) jos henkilö oleskelee tässä toisessa valtiossa yhdessä jaksossa, tai useassa jaksossa yhteensä, vähintään 183 päivää kahdentoista kuukauden ajanjaksona, joka alkaa tai päättyy kysymyksessä olevan kalenterivuoden aikana; tällöin voidaan tässä toisessa valtiossa verottaa vain siitä tulon osasta, jonka henkilö saa tässä toisessa valtiossa tämän jakson tai näiden jaksojen aikana harjoittamastaan toiminnasta.</p>
                    <p>2. Sanonta "vapaa ammatti" käsittää erityisesti itsenäisen tieteellisen, kirjallisen ja taiteellisen toiminnan, kasvatus- ja opetustoiminnan sekä sellaisen itsenäisen toiminnan, jota lääkäri, asianajaja, insinööri, arkkitehti, hammaslääkäri ja tilintarkastaja harjoittavat.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_15">
                <num>15 artikla</num>
                <heading>Yksityinen palvelus</heading>
                <content>
                    <p>1. Jollei 16, 18, 19 ja 20 artiklan määräyksistä muuta johdu, verotetaan palkasta ja muusta sellaisesta hyvityksestä, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa epäitsenäisestä työstä, vain tässä valtiossa, jollei työtä tehdä toisessa sopimusvaltiossa. Jos työ tehdään tässä toisessa valtiossa, voidaan työstä saadusta hyvityksestä verottaa siellä.</p>
                    <p>2. Tämän artiklan 1 kappaleen määräysten estämättä verotetaan hyvityksestä, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa toisessa sopimusvaltiossa tekemästään epäitsenäisestä työstä, vain ensiksi mainitussa valtiossa, jos:</p>
                    <p>a) saaja oleskelee toisessa valtiossa yhdessä jaksossa, tai useassa jaksossa yhteensä, enintään 183 päivää kahdentoista kuukauden ajanjaksona, joka alkaa tai päättyy kysymyksessä olevan kalenterivuoden aikana, ja</p>
                    <p>b) hyvityksen maksaa työnantaja tai se maksetaan työnantajan puolesta, joka ei asu toisessa valtiossa, sekä</p>
                    <p>c) hyvityksellä ei rasiteta kiinteää toimipaikkaa tai kiinteää paikkaa, joka työnantajalla on toisessa valtiossa.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan edellä olevien määräysten estämättä voidaan hyvityksestä, joka saadaan sopimusvaltiossa olevan yrityksen kansainväliseen liikenteeseen käyttämässä laivassa tai ilma-aluksessa tehdystä epäitsenäisestä työstä, verottaa tässä valtiossa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_16">
                <num>16 artikla</num>
                <heading>Johtokunnan jäsenen palkkio</heading>
                <content>
                    <p>Johtokunnan jäsenen palkkiosta ja muusta sellaisesta suorituksesta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa toisessa sopimusvaltiossa asuvan yhtiön hallituksen tai muun sellaisen toimielimen jäsenenä, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_17">
                <num>17 artikla</num>
                <heading>Taiteilijat ja urheilijat</heading>
                <content>
                    <p>1. Tämän sopimuksen 14 ja 15 artiklan määräysten estämättä voidaan tulosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa viihdetaiteilijana, kuten teatteri- tai elokuvanäyttelijänä, radio- tai televisiotaiteilijana tahi muusikkona, taikka urheilijana, toisessa sopimusvaltiossa harjoittamastaan henkilökohtaisesta toiminnasta, verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Milloin tulo, joka saadaan viihdetaiteilijan tai urheilijan tässä ominaisuudessaan harjoittamasta henkilökohtaisesta toiminnasta, ei tule viihdetaiteilijalle tai urheilijalle itselleen, vaan toiselle henkilölle, voidaan tästä tulosta, 7, 14 ja 15 artiklan määräysten estämättä, verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa viihdetaiteilija tai urheilija harjoittaa toimintaansa.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 1 ja 2 kappaleen määräyksiä ei sovelleta tuloon, joka saadaan taiteilijan tai urheilijan sopimusvaltiossa harjoittamasta toiminnasta, jos vierailu tässä valtiossa on rahoitettu kokonaan tai pääasiallisesti toisen sopimusvaltion tai sen paikallisviranomaisen julkisista varoista. Tässä tapauksessa tuloa verotetaan 7, 14 tai 15 artiklan määräysten mukaan.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_18">
                <num>18 artikla</num>
                <heading>Eläke, elinkorko ja sosiaaliturvaetuudet</heading>
                <content>
                    <p>1. Jollei 19 artiklan 2 kappaleen määräyksistä muuta johdu:</p>
                    <p>a) sopimusvaltiosta kertyvästä eläkkeestä tai elinkorosta,</p>
                    <p>b) sopimusvaltion sosiaalivakuutuslainsäädännön tai sopimusvaltion järjestämän muun julkisen sosiaaliturvan mukaan toistuvasti tai kertakorvauksena maksetusta etuudesta,</p>
                    <p>voidaan verottaa molemmissa sopimusvaltioissa.</p>
                    <p>2. Sanonnalla "elinkorko" tarkoitetaan tässä artiklassa vahvistettua rahamäärää, joka vahvistettuina ajankohtina joko elinkautena tai yksilöitynä taikka määritettävissä olevana aikana toistuvasti maksetaan ja joka perustuu velvoitukseen toimeenpanna maksut täyden raha- tai rahanarvoisen suorituksen (muun kuin tehdyn työn) vastikkeeksi.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_19">
                <num>19 artikla</num>
                <heading>Julkinen palvelus</heading>
                <content>
                    <p>1. a) Palkasta ja muusta sellaisesta hyvityksestä (eläkettä lukuun ottamatta), jonka sopimusvaltio, sen julkisyhteisö tai paikallisviranomainen maksaa luonnolliselle henkilölle työstä, joka tehdään tämän valtion, yhteisön tai viranomaisen palveluksessa, verotetaan vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>b) Tällaisesta palkasta ja muusta sellaisesta hyvityksestä verotetaan kuitenkin vain siinä sopimusvaltiossa, jossa tämä henkilö asuu, jos työ tehdään tässä valtiossa ja</p>
                    <p>1) henkilö on tämän valtion kansalainen; tai</p>
                    <p>2) hänestä ei tullut tässä valtiossa asuvaa ainoastaan tämän työn tekemiseksi.</p>
                    <p>2. a) Eläkkeestä, jonka sopimusvaltio tai sen paikallisviranomainen maksaa, tai joka maksetaan niiden perustamista rahastoista, luonnolliselle henkilölle työstä, joka on tehty tämän valtion tai sen viranomaisen palveluksessa, verotetaan vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>b) Tällaisesta eläkkeestä verotetaan kuitenkin vain toisessa sopimusvaltiossa, jos henkilö asuu tässä valtiossa ja on sen valtion kansalainen.</p>
                    <p>3. Tämän sopimuksen 15, 16 ja 17 artiklan määräyksiä sovelletaan palkkaan ja muuhun sellaiseen hyvitykseen, jotka maksetaan sopimusvaltion, sen julkisyhteisön tai paikallisviranomaisen harjoittaman liiketoiminnan yhteydessä tehdystä työstä.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_20">
                <num>20 artikla</num>
                <heading>Opiskelijat ja harjoittelijat</heading>
                <content>
                    <p>Rahamääristä, jotka opiskelija, ammattioppilas tai liikealan, teollisuuden, maatalouden tai metsätalouden harjoittelija, joka asuu tai välittömästi ennen oleskeluaan sopimusvaltiossa asui toisessa sopimusvaltiossa ja joka oleskelee ensiksi mainitussa valtiossa yksinomaan koulutuksensa tai harjoittelunsa vuoksi, saa elatustaan, koulutustaan tai harjoitteluaan varten, ei tässä valtiossa veroteta, edellyttäen, että nämä rahamäärät kertyvät tämän valtion ulkopuolella olevista lähteistä.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_21">
                <num>21 artikla</num>
                <heading>Muu tulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa ja jota ei käsitellä tämän sopimuksen edellä olevissa artikloissa, verotetaan vain tässä valtiossa, riippumatta siitä, mistä tulo kertyy.</p>
                    <p>2. Tämän artiklan 1 kappaleen määräyksiä ei sovelleta tuloon, lukuun ottamatta 6 artiklan 2 kappaleessa tarkoitettua kiinteästä omaisuudesta saatua tuloa, jos sopimusvaltiossa asuva tulon saaja harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa liiketoimintaa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta tai harjoittaa tässä toisessa valtiossa itsenäistä ammattitoimintaa siellä olevasta kiinteästä paikasta, ja tulon maksamisen perusteena oleva oikeus tai omaisuus tosiasiallisesti liittyy tähän kiinteään toimipaikkaan tai kiinteään paikkaan. Tässä tapauksessa sovelletaan 7 artiklan tai 14 artiklan määräyksiä.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_22">
                <num>22 artikla</num>
                <heading>Kaksinkertaisen verotuksen poistaminen</heading>
                <content>
                    <p>1. Jollei Suomen lainsäädännöstä, joka koskee kansainvälisen kaksinkertaisen verotuksen poistamista, muuta johdu (sikäli kuin tämä lainsäädäntö ei vaikuta tässä esitettyyn yleiseen periaatteeseen), kaksinkertainen verotus poistetaan Suomessa seuraavasti:</p>
                    <p>a) Milloin Suomessa asuva henkilö saa tuloa, josta sopimuksen määräysten mukaan voidaan verottaa Uzbekistanissa, Suomen on, jollei jäljempänä olevan b) kohdan määräyksistä muuta johdu, vähennettävä tämän henkilön Suomen verosta Uzbekistanin lainsäädännön mukaan ja sopimuksen mukaisesti maksettua Uzbekistanin veroa vastaava määrä, joka lasketaan saman tulon perusteella kuin minkä perusteella Suomen vero lasketaan.</p>
                    <p>b) Osinko, jonka Uzbekistanissa asuva yhtiö maksaa Suomessa asuvalle yhtiölle, vapautetaan Suomen verosta, jos saaja välittömästi hallitsee vähintään 10 prosenttia osingon maksavan yhtiön äänimäärästä.</p>
                    <p>c) Tämän sopimuksen muiden määräysten estämättä voidaan Uzbekistanissa asuvaa luonnollista henkilöä, jonka myös katsotaan Suomen verolainsäädännön mukaan 2 artiklassa tarkoitettujen verojen osalta asuvan Suomessa, verottaa Suomessa. Suomen on kuitenkin a) kohdan määräysten mukaan vähennettävä Suomen verosta se Uzbekistanin vero, joka on maksettu tulosta. Tämän kohdan määräyksiä sovelletaan vain Suomen kansalaiseen.</p>
                    <p>2. Uzbekistanissa kaksinkertainen verotus poistetaan seuraavasti:</p>
                    <p>a) Milloin Uzbekistanissa asuva henkilö saa tuloa, josta sopimuksen määräysten mukaan voidaan verottaa Suomessa, Uzbekistanin on vähennettävä tämän henkilön Uzbekistanin verosta Suomen lainsäädännön mukaan ja sopimuksen mukaisesti maksettua Suomen veroa vastaava määrä, joka lasketaan saman tulon perusteella kuin minkä perusteella Uzbekistanin vero lasketaan.</p>
                    <p>b) Tämän kappaleen a) kohdan määräysten estämättä, osinko, jonka Suomessa asuva yhtiö maksaa Uzbekistanissa asuvalle yhtiölle, vapautetaan Uzbekistanin verosta, jos saaja välittömästi hallitsee vähintään 10 prosenttia osingon maksavan yhtiön äänimäärästä.</p>
                    <p>c) Tämän sopimuksen muiden määräysten estämättä voidaan Suomessa asuvaa luonnollista henkilöä, jonka myös katsotaan Uzbekistanin verolainsäädännön mukaan 2 artiklassa tarkoitettujen verojen osalta asuvan Uzbekistanissa, verottaa Uzbekistanissa. Uzbekistanin on kuitenkin a) kohdan määräysten mukaan vähennettävä Uzbekistanin verosta se Suomen vero, joka on maksettu tulosta. Tämän kohdan määräyksiä sovelletaan vain Uzbekistanin kansalaiseen.</p>
                    <p>3. Jos sopimusvaltiossa asuvan henkilön tulo on sopimuksen määräyksen mukaan vapautettu verosta tässä valtiossa, tämä valtio voi kuitenkin määrätessään tämän henkilön muusta tulosta suoritettavan veron määrää ottaa lukuun sen tulon, joka on vapautettu verosta.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_23">
                <num>23 artikla</num>
                <heading>Syrjintäkielto</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltion kansalainen ei toisessa sopimusvaltiossa saa joutua sellaisen verotuksen tai siihen liittyvän velvoituksen kohteeksi, joka on muunlainen tai raskaampi kuin verotus tai siihen liittyvä velvoitus, jonka kohteeksi tämän toisen valtion kansalainen samoissa, erityisesti kotipaikkaa koskevissa olosuhteissa joutuu tai saattaa joutua. Tämän sopimuksen 1 artiklan määräysten estämättä sovelletaan tätä määräystä myös henkilöön, joka ei asu sopimusvaltiossa tai molemmissa sopimusvaltioissa.</p>
                    <p>2. Verotus, joka kohdistuu sopimusvaltiossa olevan yrityksen toisessa sopimusvaltiossa olevaan kiinteään toimipaikkaan, ei tässä toisessa valtiossa saa olla epäedullisempi kuin verotus, joka kohdistuu tässä toisessa valtiossa olevaan samanlaista toimintaa harjoittavaan yritykseen. Tämän määräyksen ei katsota velvoittavan sopimusvaltiota myöntämään toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle sellaista henkilökohtaista vähennystä verotuksessa, vapautusta verosta tai alennusta veroon siviilisäädyn taikka perheen huoltovelvollisuuden johdosta, joka myönnetään omassa valtiossa asuvalle henkilölle.</p>
                    <p>3. Muussa kuin sellaisessa tapauksessa, jossa 9 artiklan 1 kappaleen, 11 artiklan 7 kappaleen tai 12 artiklan 6 kappaleen määräyksiä sovelletaan, ovat korko, rojalti ja muu maksu, jotka sopimusvaltiossa oleva yritys suorittaa toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle, vähennyskelpoisia tämän yrityksen verotettavaa tuloa määrättäessä samoin ehdoin kuin maksu ensiksi mainitussa valtiossa asuvalle henkilölle.</p>
                    <p>4. Sopimusvaltiossa oleva yritys, jonka pääoman toisessa sopimusvaltiossa asuva henkilö tai siellä asuvat henkilöt välittömästi tai välillisesti joko kokonaan tai osaksi omistavat tai josta he tällä tavoin määräävät, ei ensiksi mainitussa valtiossa saa joutua sellaisen verotuksen tai siihen liittyvän velvoituksen kohteeksi, joka on muunlainen tai raskaampi kuin verotus tai siihen liittyvä velvoitus, jonka kohteeksi ensiksi mainitussa valtiossa oleva muu samanluonteinen yritys joutuu tai saattaa joutua.</p>
                    <p>5. Tämän artiklan 3 kappaleen määräykset eivät vaikuta sopimusvaltion verolainsäädännössä oleviin, veron välttämiseksi tai kiertämiseksi tehtyjen liiketoimien ja järjestelyjen torjumista koskeviin määräyksiin.</p>
                    <p>6. Tämän sopimuksen 2 artiklan määräysten estämättä sovelletaan tämän artiklan määräyksiä kaikenlaatuisiin veroihin.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_24">
                <num>24 artikla</num>
                <heading>Keskinäinen sopimusmenettely</heading>
                <content>
                    <p>1. Jos henkilö katsoo, että sopimusvaltion tai molempien sopimusvaltioiden toimenpiteet ovat johtaneet tai johtavat hänen osaltaan verotukseen, joka on tämän sopimuksen määräysten vastainen, hän voi saattaa asiansa sen sopimusvaltion toimivaltaisen viranomaisen käsiteltäväksi, jossa hän asuu tai, jos kysymyksessä on 23 artiklan 1 kappaleen soveltaminen, jonka kansalainen hän on, ilman että tämä vaikuttaa hänen oikeuteensa käyttää näiden valtioiden sisäisessä oikeusjärjestyksessä olevia oikeussuojakeinoja. Asia on saatettava käsiteltäväksi kolmen vuoden kuluessa siitä kun henkilö sai tiedon toimenpiteestä, joka on aiheuttanut sopimuksen määräysten vastaisen verotuksen.</p>
                    <p>2. Jos toimivaltainen viranomainen havaitsee huomautuksen perustelluksi, mutta ei itse voi saada aikaan tyydyttävää ratkaisua, viranomaisen on pyrittävä toisen sopimusvaltion toimivaltaisen viranomaisen kanssa keskinäisin sopimuksin ratkaisemaan asia siinä tarkoituksessa, että vältetään verotus, joka on sopimuksen vastainen. Tehty sopimus pannaan täytäntöön sopimusvaltioiden sisäisessä lainsäädännössä olevien aikarajojen estämättä.</p>
                    <p>3. Sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on pyrittävä keskinäisin sopimuksin ratkaisemaan sopimuksen tulkinnassa tai soveltamisessa syntyvät vaikeudet tai epätietoisuutta aiheuttavat kysymykset. Ne voivat myös neuvotella keskenään kaksinkertaisen verotuksen poistamiseksi sellaisissa tapauksissa, joita ei säännellä sopimuksessa.</p>
                    <p>4. Sopimusvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat olla välittömässä yhteydessä keskenään sopimukseen pääsemiseksi siinä merkityksessä kuin tarkoitetaan edellä olevissa kappaleissa. Jos suullisten keskustelujen katsotaan helpottavan sopimukseen pääsemistä, voidaan tällaiset keskustelut käydä toimikunnassa, johon kuuluu sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten edustajia. </p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_25">
                <num>25 artikla (SopS 42–43/2016)</num>
                <heading>Tietojen vaihtaminen</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on vaihdettava keskenään sellaisia tietoja, jotka ovat ennalta arvioiden olennaisia tämän sopimuksen määräysten soveltamiseksi tai sopimusvaltioiden tai niiden paikallisviranomaisten lukuun määrättäviä kaikenlaatuisia veroja koskevan sisäisen lainsäädännön hallinnoimiseksi tai toimeenpanemiseksi, mikäli tämän lainsäädännön perusteella tapahtuva verotus ei ole tämän sopimuksen vastainen. Sopimuksen 1 ja 2 artikla eivät rajoita tietojen vaihtamista. </p>
                    <p>2. Sopimusvaltion 1 kappaleen perusteella vastaanottamia tietoja on käsiteltävä salaisina samalla tavalla kuin tämän valtion sisäisen lainsäädännön perusteella saatuja tietoja ja niitä saadaan ilmaista vain henkilöille tai viranomaisille (niihin luettuina tuomioistuimet ja hallintoelimet), jotka määräävät tai perivät 1 kappaleessa mainittuja veroja tai käsittelevät näitä veroja koskevia syytteitä tai valituksia, taikka valvovat edellä mainittuja toimia. Näiden henkilöiden tai viranomaisten on käytettävä tietoja vain näihin tarkoituksiin. Ne saavat ilmaista tietoja julkisessa oikeudenkäynnissä tai tuomioistuimen ratkaisuissa. Edellä olevien määräysten estämättä sopimusvaltion vastaanottamia tietoja voidaan käyttää muihin tarkoituksiin, kun näitä tietoja voidaan käyttää näihin muihin tarkoituksiin kummankin valtion lainsäädännön mukaan ja tietoja antavan valtion toimivaltainen viranomainen antaa luvan tällaiseen käyttöön.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 1 ja 2 kappaleen määräysten ei missään tapauksessa katsota velvoittavan sopimusvaltiota: </p>
                    <p>a) ryhtymään hallintotoimiin, jotka poikkeavat tämän sopimusvaltion tai toisen sopimusvaltion lainsäädännöstä ja hallintokäytännöstä; </p>
                    <p>b) antamaan tietoja, joita tämän sopimusvaltion tai toisen sopimusvaltion lainsäädännön mukaan tai säännönmukaisen hallintomenettelyn puitteissa ei voida hankkia; </p>
                    <p>c) antamaan tietoja, jotka paljastaisivat liikesalaisuuden taikka teollisen, kaupallisen tai ammatillisen salaisuuden tai elinkeinotoiminnassa käytetyn menettelytavan, taikka tietoja, joiden paljastaminen olisi vastoin yleistä järjestystä (ordre public). </p>
                    <p>4. Jos sopimusvaltio pyytää tietoja tämän artiklan mukaisesti, toisen sopimusvaltion on käytettävä tietojenhankintakeinojaan pyydettyjen tietojen hankkimiseksi, vaikka tämä toinen valtio ei ehkä tarvitsekaan näitä tietoja omiin verotuksellisiin tarkoituksiinsa. Edelliseen lauseeseen sisältyvän velvollisuuden osalta sovelletaan 3 kappaleen rajoituksia, mutta näiden rajoitusten ei voida milloinkaan katsoa sallivan sitä, että sopimusvaltio kieltäytyy antamasta tietoja vain sen vuoksi, että ne eivät sen osalta koske kansallista etua.</p>
                    <p>5. Tämän artiklan 3 kappaleen määräysten ei voida milloinkaan katsoa sallivan sitä, että sopimusvaltio kieltäytyy antamasta tietoja vain sen vuoksi, että tiedot ovat pankin, muun rahoituslaitoksen, välittäjän tai edustajan tai uskotun miehen hallussa tai ne koskevat omistusosuuksia henkilössä.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_25A">
                <num>25A artikla (SopS 42–43/2016)</num>
                <heading>Virka-apu perinnässä</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltioiden on annettava toisilleen virka-apua verosaamisten perimisessä. Sopimuksen 1 ja 2 artikla eivät rajoita tätä virka-apua. Sopimusvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat keskinäisellä sopimuksella sopia tämän artiklan soveltamistavasta. </p>
                    <p>2. Ilmaisulla "verosaaminen" tarkoitetaan tässä artiklassa sopimusvaltioiden tai niiden paikallisviranomaisten puolesta määrättyjen kaikenlaatuisten verojen velkana olevaa määrää, mikäli niitä koskeva verotus ei ole vastoin tätä sopimusta tai muuta asiakirjaa, jonka osapuolia sopimusvaltiot ovat, samoin kuin tähän määrään liittyvää korkoa, hallinnollisia rangaistuksia ja perimis- tai turvaamiskuluja. </p>
                    <p>3. Kun sopimusvaltion verosaaminen on tämän valtion lakien mukaan täytäntöönpanokelpoinen ja velallinen on henkilö, joka ei sinä ajankohtana voi tämän valtion lakien mukaan estää sen perimistä, toisen sopimusvaltion toimivaltaisen viranomaisen on tämän valtion toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä hyväksyttävä tämä verosaaminen perittäväksi. Tämän toisen valtion on perittävä tämä verosaaminen omien verojensa täytäntöönpanossa ja perimisessä sovellettavien lakiensa säännösten mukaisesti ikään kuin verosaaminen olisi tämän toisen valtion verosaaminen.</p>
                    <p>4. Kun sopimusvaltion verosaaminen on sellainen saaminen, jonka osalta tämä valtio voi lainsäädäntönsä mukaan ryhtyä turvaamistoimiin sen perimisen turvaamiseksi, toisen sopimusvaltion toimivaltaisen viranomaisen on tämän valtion toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä hyväksyttävä tämä verosaaminen turvaamistoimien suorittamista varten. Tämän toisen valtion on suoritettava tätä verosaamista koskevat turvaamistoimet lakiensa säännösten mukaisesti ikään kuin verosaaminen olisi tämän toisen valtion verosaaminen, vaikka verosaaminen ei ole täytäntöönpanokelpoinen ensiksi mainitussa valtiossa tällaisten toimien suorittamisajankohtana tai velallinen on henkilö, jolla on oikeus estää sen periminen.</p>
                    <p>5. Tämän artiklan 3 ja 4 kappaleen määräysten estämättä sopimusvaltion 3 tai 4 kappaleen määräysten soveltamista varten hyväksymää verosaamista eivät tässä valtiossa koske ne määräajat, eikä niille myönnetä sitä etuoikeutta, joita sovelletaan tämän valtion lakien perusteella verosaamiseen sellaisenaan sen luonteen vuoksi. Sopimusvaltion 3 tai 4 kappaleen soveltamista varten hyväksymällä verosaamisella ei ole tässä valtiossa myöskään toisen sopimusvaltion lakeihin perustuvaa tähän verosaamiseen sovellettavaa etuoikeutta. </p>
                    <p>6. Sopimusvaltion verosaamisen olemassaolosta, pätevyydestä tai määrästä ei voida käydä oikeutta toisen sopimusvaltion tuomioistuimissa tai hallintoelimissä.</p>
                    <p>7. Milloin jonakin ajankohtana sen jälkeen kun sopimusvaltio on tehnyt 3 tai 4 kappaleen mukaisen pyynnön ja ennen kuin toinen sopimusvaltio on perinyt ja siirtänyt kyseisen verosaamisen ensiksi mainitulle valtiolle, tämä verosaaminen lakkaa olemasta </p>
                    <p>a) kun kyseessä on 3 kappaleeseen perustuva pyyntö, sellainen ensiksi mainitun valtion verosaaminen, joka on tämän valtion lakien mukaan täytäntöönpanokelpoinen ja jonka velallinen on henkilö, joka sinä ajankohtana ei voi tämän valtion lakien mukaan estää sen perimistä, tai </p>
                    <p>b) kun kyseessä on 4 kappaleeseen perustuva pyyntö, ensiksi mainitun valtion sellainen verosaaminen, jonka osalta tämä valtio voi lakiensa mukaan suorittaa turvaamistoimia sen perimisen turvaamiseksi, </p>
                    <p>ensiksi mainitun valtion toimivaltaisen viranomaisen on viipymättä ilmoitettava tästä toisen sopimusvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle ja ensiksi mainitun valtion on, toisen valtion valinnan mukaan, lykättävä pyyntöään tai peruutettava se. </p>
                    <p>8. Tämän artiklan määräysten ei milloinkaan katsota velvoittavan sopimusvaltiota: </p>
                    <p>a) ryhtymään hallintotoimiin, jotka poikkeavat tämän sopimusvaltion tai toisen sopimusvaltion lainsäädännöstä ja hallintokäytännöstä; </p>
                    <p>b) suorittamaan toimia, jotka olisivat vastoin yleistä järjestystä (ordre public); </p>
                    <p>c) antamaan virka-apua, jos toinen sopimusvaltio ei ole käyttänyt kaikkia kohtuullisia perimis- tai turvaamistoimia, jotka ovat käytettävissä sen lainsäädännön tai hallintokäytännön mukaan; </p>
                    <p>d) antamaan virka-apua tapauksissa, joissa hallinnollinen rasitus tällä valtiolle on selvästi suhteettoman suuri verrattuna siihen etuun, jonka toinen sopimusvaltio voi saada.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_26">
                <num>26 artikla</num>
                <heading>Diplomaattisen edustuston ja konsuliedustuston jäsenet</heading>
                <content>
                    <p>Tämä sopimus ei vaikuta niihin verotusta koskeviin erioikeuksiin, jotka kansainvälisen oikeuden yleisten sääntöjen tai erityisten sopimusten määräysten mukaan myönnetään diplomaattisen edustuston tai konsuliedustuston jäsenille.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_27">
                <num>27 artikla</num>
                <heading>Voimaantulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltioiden hallitukset ilmoittavat toisilleen täyttäneensä valtiosäännössään tämän sopimuksen voimaantulolle asetetut edellytykset.</p>
                    <p>2. Sopimus tulee voimaan kolmantenakymmenentenä päivänä siitä päivästä, jona myöhempi 1 kappaleessa tarkoitetuista ilmoituksista on tehty, ja sen määräyksiä sovelletaan molemmissa sopimusvaltioissa:</p>
                    <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta, tuloon, joka saadaan sen kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä, jona sopimus on allekirjoitettu, tai sen jälkeen;</p>
                    <p>b) muiden tulosta suoritettavien verojen osalta, veroihin, jotka määrätään sen kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä, jona sopimus on allekirjoitettu, tai sen jälkeen alkavilta verovuosilta.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_28">
                <num>28 artikla</num>
                <heading>Päättyminen</heading>
                <content>
                    <p>Tämä sopimus on voimassa, kunnes jompikumpi sopimusvaltio sen irtisanoo. Kumpikin sopimusvaltio voi viiden vuoden kuluttua siitä päivästä, jona sopimus tulee voimaan, irtisanoa sopimuksen diplomaattista tietä tekemällä irtisanomisilmoituksen vähintään kuusi kuukautta ennen kunkin kalenterivuoden päättymistä. Tässä tapauksessa sopimuksen soveltaminen lakkaa molemmissa sopimusvaltioissa:</p>
                    <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta, tuloon, joka saadaan sitä vuotta, jona irtisanomisilmoitus tehdään, lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen;</p>
                    <p>b) muiden tulosta suoritettavien verojen osalta, veroihin, jotka määrätään sitä vuotta, jona irtisanomisilmoitus tehdään, lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen alkavilta verovuosilta.</p>
                </content>
            </article>
            <hcontainer name="conclusions">
                <content>
                    <p>Tehty Tashkentissa 9 päivänä huhtikuuta 1998 kahtena suomen-, uzbekin- ja englanninkielisenä kappaleena kaikkien kolmen tekstin ollessa yhtä todistusvoimaiset. Tulkintaerimielisyyden sattuessa on englanninkielinen teksti ratkaiseva.</p>
                </content>
            </hcontainer>
            <hcontainer name="attachments">
                <hcontainer eId="protocol" name="attachment">
                    <heading>Pöytäkirja Suomen tasavallan ja Uzbekistanin tasavallan välillä tuloveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi 9 päivänä huhtikuuta 1998 tehdyn sopimuksen muuttamisesta</heading>
                    <content>
                        <p>Suomen tasavallan hallitus ja Uzbekistanin tasavallan hallitus, </p>
                        <p>jotka haluavat muuttaa Suomen tasavallan ja Uzbekistanin tasavallan välillä tuloveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi 9 päivänä huhtikuuta 1998 tehtyä sopimusta (jäljempänä "sopimus"), </p>
                        <p>ovat sopineet seuraavasta:</p>
                        <tblock>
                            <num>I artikla</num>
                            <p>Sopimuksen 25 artiklan teksti poistetaan ja korvataan seuraavalla:</p>
                            <p>– –</p>
                        </tblock>
                        <tblock>
                            <num>II artikla</num>
                            <p>Uusi 25A artikla lisätään 25 artiklan jälkeen seuraavasti:</p>
                            <p>– –</p>
                        </tblock>
                        <tblock>
                            <num>III artikla</num>
                            <p>1. Sopimusvaltioiden hallitusten on ilmoitettava toisilleen diplomaattista tietä, että tämän pöytäkirjan voimaantulolle asetetut perustuslailliset edellytykset on täytetty. </p>
                            <p>2. Tämä pöytäkirja, joka on sopimuksen olennainen osa, tulee voimaan kolmekymmentä päivää myöhemmän 1 kappaleessa tarkoitetun ilmoituksen päivämäärän jälkeen, ja sen määräyksiä sovelletaan molemmissa valtioissa </p>
                            <p>a) jollei c) kohdasta muuta johdu, lähteellä pidätettävien verojen osalta, tuloon, joka saadaan pöytäkirjan voimaantulovuotta lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen; </p>
                            <p>b) jollei c) kohdasta muuta johdu, muiden tulosta suoritettavien verojen osalta, veroihin, jotka määrätään pöytäkirjan voimaantulovuotta lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen alkavilta verovuosilta; </p>
                            <p>c) sopimuksen 25 artiklan mukaisten tiedonvaihtopyyntöjen osalta tämän pöytäkirjan voimaantulopäivänä. Tämän pöytäkirjan määräyksiä sovelletaan ehtojensa osalta myös tietoihin, jotka ovat tämän pöytäkirjan voimaantuloa edeltävältä ajalta.</p>
                        </tblock>
                        <p>Tehty Helsingissä 8 päivänä maaliskuuta 2016 kahtena suomen-, uzbekin- ja englanninkielisenä kappaleena kaikkien kolmen tekstin ollessa yhtä todistusvoimaiset. Tämän pöytäkirjan tulkintaa koskevien erimielisyyksien sattuessa englanninkielinen teksti on ratkaiseva.</p>
                    </content>
                </hcontainer>
            </hcontainer>
        </mainBody>
    </doc>
</akomaNtoso>
