<akomaNtoso xmlns="http://docs.oasis-open.org/legaldocml/ns/akn/3.0" xmlns:finlex="http://data.finlex.fi/schema/finlex">
    <doc name="main">
        <meta>
            <identification source="#organization_fi.finlex">
                <FRBRWork>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1993/92/!main"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1993/92"/>
                    <FRBRdate date="1993-12-17" name="dateIssued"/>
                    <FRBRauthor as="#role_author" href="#organization_fi.ministry-of-finance"/>
                    <FRBRcountry value="fi"/>
                    <FRBRsubtype value="tax-treaty-consolidated"/>
                    <FRBRnumber value="92"/>
                </FRBRWork>
                <FRBRExpression>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1993/92/fin@/!main"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1993/92/fin@"/>
                    <FRBRdate date="1993-12-17" name="dateIssued"/>
                    <FRBRauthor as="#role_author" href="#organization_fi.ministry-of-finance"/>
                    <FRBRlanguage language="fin"/>
                </FRBRExpression>
                <FRBRManifestation>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1993/92/fin@/!main.xml"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1993/92/fin@.akn"/>
                    <FRBRdate date="2025-02-23" name="dateProduced"/>
                    <FRBRauthor as="#role_editor" href="#organization_fi.finlex"/>
                    <FRBRformat value="xml"/>
                </FRBRManifestation>
            </identification>
            <references source="#organization_fi.finlex">
                <TLCOrganization eId="organization_fi.finlex" href="/akn/ontology/organization/fi.finlex" showAs="Finlex"/>
                <TLCRole eId="role_author" href="/akn/ontology/role/author" showAs="Tekijä"/>
                <TLCRole eId="role_editor" href="/akn/ontology/role/editor" showAs="Toimittaja"/>
                <TLCOrganization eId="organization_fi.ministry-of-finance" href="/akn/ontology/organization/fi.ministry-of-finance" showAs="Valtiovarainministeriö"/>
            </references>
            <proprietary source="#organization_fi.finlex">
                <finlex:documentYear>1993</finlex:documentYear>
                <finlex:broughtIntoForceBy>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/1993/91"/>
                    </finlex:treatyReference>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/1993/92"/>
                    </finlex:treatyReference>
                    <finlex:statuteReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/act/statute/1993/1297"/>
                    </finlex:statuteReference>
                    <finlex:statuteReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/act/statute/1993/1298"/>
                    </finlex:statuteReference>
                </finlex:broughtIntoForceBy>
                <finlex:amendedBy>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/2003/56"/>
                    </finlex:treatyReference>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/2019/84"/>
                    </finlex:treatyReference>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/2021/15"/>
                    </finlex:treatyReference>
                </finlex:amendedBy>
                <finlex:treatyParty code="lv">Latvia</finlex:treatyParty>
                <finlex:isSynthesised>true</finlex:isSynthesised>
            </proprietary>
        </meta>
        <preface>
            <p>
                <docNumber>91-92/1993</docNumber>
                <docTitle>Sopimus Suomen tasavallan ja Latvian tasavallan välillä tulo- ja varallisuusveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi</docTitle>
            </p>
        </preface>
        <preamble>
            <p>
                <embeddedStructure class="mli-addition">
                    <tblock>
                        <heading>YLEISSOPIMUKSEN JA SUOMEN TASAVALLAN JA LATVIAN TASAVALLAN VÄLISEN, TULO- JA VARALLISUUSVEROJA KOSKEVAN KAKSINKERTAISEN VEROTUKSEN VÄLTTÄMISTÄ JA VERON KIERTÄMISEN ESTÄMISTÄ KOSKEVAN SOPIMUKSEN SYNTESOITU TEKSTI</heading>
                        <p>Tässä asiakirjassa esitetään syntesoitu teksti tulo- ja varallisuusveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi Suomen tasavallan ja Latvian tasavallan välillä 23 päivänä maaliskuuta 1993 tehdyn sopimuksen (”sopimus”) soveltamista varten, sellaisena kuin se on mukautettuna Suomen tasavallan ja Latvian tasavallan 7 päivänä kesäkuuta 2017 allekirjoittamalla monenvälisellä yleissopimuksella, jolla toteutetaan verosopimuksiin liittyvät toimenpiteet veropohjan rapautumisen ja voitonsiirron estämiseksi (”yleissopimus”).</p>
                        <p>Tämä asiakirja on laadittu Latvian toimivaltaista viranomaista kuullen, ja se sisältää yhteisymmärryksen sopimukseen yleissopimuksella tehdyistä mukautuksista.</p>
                        <p>Asiakirja on laadittu 25 päivänä helmikuuta 2019 tapahtuneen hyväksynnän yhteydessä
      tallettajalle toimitetun Suomen tasavallan yleissopimusta koskevan kannanoton ja 29 päivänä
      lokakuuta 2019 tapahtuneen ratifioinnin yhteydessä tallettajalle toimitetun Latvian tasavallan
      yleissopimusta koskevan kannanoton perusteella. Näitä yleissopimusta koskevia kannanottoja
      voidaan muuttaa yleissopimuksen määräysten mukaisesti. Yleissopimusta koskeviin kannanottoihin
      tehdyt muutokset voivat muuttaa yleissopimuksen vaikutuksia sopimukseen. Suomen tasavalta
      muutti yleissopimusta koskevaa kannanottoaan peruuttamalla 9 artiklaan tekemänsä varauman ja
      antamalla ilmoituksia (Suomen tasavallan yleissopimusta koskeva konsolidoitu kannanotto 27
      päivänä kesäkuuta 2023). Nämä muutokset eivät muuttaneet yleissopimuksen vaikutuksia
      sopimukseen.</p>
                        <p>Sopimuksen ja yleissopimuksen todistusvoimaisia oikeudellisia tekstejä sovelletaan ensisijaisesti, ja ne ovat edelleen sovellettavat oikeudelliset tekstit.</p>
                        <p>Yleissopimuksen määräykset, joita on sovellettava sopimuksen määräyksiin, sisältyvät tämän asiakirjan tekstissä sopimuksen relevanttien määräysten yhteydessä oleviin laatikoihin. Yleissopimuksen määräykset sisältävät laatikot on lisätty yleensä vuoden 2017 OECD:n malliverosopimuksen määräysten järjestyksessä.</p>
                        <p>Yleissopimuksen määräysten tekstin muutokset on tehty tarkoituksena mukauttaa yleissopimuksessa käytetty käsitteistö sopimuksessa käytettyyn käsitteistöön (esimerkiksi ”soveltamisalan verosopimus” ja ”sopimus”, ”verosopimusosapuolet” ja ”sopimusvaltiot”) sekä helpottaa yleissopimuksen määräysten ymmärtämistä. Käsitteistömuutosten tarkoituksena on lisätä asiakirjan luettavuutta, eikä niiden tarkoituksena ole muuttaa yleissopimuksen määräysten asiasisältöä. </p>
                        <p>Kaikissa tapauksissa sopimuksen määräyksiin tai sopimukseen kohdistuvat viittaukset on ymmärrettävä viittauksiksi sopimukseen sellaisena kuin se on mukautettuna yleissopimuksen määräyksillä, sikäli kuin kyseiset yleissopimuksen määräykset ovat tulleet voimaan.</p>
                        <p>
                            <b>Yleissopimuksen määräysten soveltamisen alkaminen</b>
                        </p>
                        <p>Tähän sopimukseen sovellettavat yleissopimuksen määräykset eivät tule voimaan samoina päivinä kuin sopimuksen alkuperäiset määräykset. Kukin yleissopimuksen määräys voi tulla sovellettavaksi eri päivänä asianomaisten verolajien (lähteellä pidätettävät tai muut kannettavat verot) ja sen mukaan, mitä Suomen tasavalta ja Latvian tasavalta ovat omissa kannanotoissaan yleissopimukseen päättäneet.</p>
                        <p>Ratifioimis- tai hyväksymiskirjojen tallettamispäivät: Suomen tasavallan osalta 25 päivänä helmikuuta 2019 ja Latvian tasavallan osalta 29 päivänä lokakuuta 2019.</p>
                        <p>Yleissopimuksen voimaantulo: Suomen tasavallan osalta 1 päivänä kesäkuuta 2019 ja Latvian tasavallan osalta 1 päivänä helmikuuta 2020. </p>
                        <p>Täsmälliset tiedot päivämääristä, jolloin tai joiden jälkeen kutakin yleissopimuksen määräystä aletaan soveltaa sopimuksen osalta, annetaan tämän asiakirjan eri osissa läpi tekstin.</p>
                        <p>
                            <b>Viitteet</b>
                        </p>
                        <p>Yleissopimuksen todistusvoimaiset oikeudelliset tekstit ovat saatavilla yleissopimuksen tallettajan (OECD) verkkosivustolta:</p>
                        <p>
                            – englanniksi: 
                            <a href="http://www.oecd.org/tax/treaties/multilateral-convention-to-implement-tax-treaty-related-measures-to-prevent-BEPS.pdf">http://www.oecd.org/tax/treaties/multilateral-convention-to-implement-tax-treaty-related-measures-to-prevent-BEPS.pdf</a>
                             ja
                        </p>
                        <p>
                            – ranskaksi: 
                            <a href="http://www.oecd.org/fr/fiscalite/conventions/convention-multilaterale-pour-la-mise-en-oeuvre-des-mesures-relatives-aux-conventions-fiscales-pour-prevenir-le-BEPS.pdf">http://www.oecd.org/fr/fiscalite/conventions/convention-multilaterale-pour-la-mise-en-oeuvre-des-mesures-relatives-aux-conventions-fiscales-pour-prevenir-le-BEPS.pdf</a>
                        </p>
                        <p>
                            Helmikuun 25 päivänä 2019 tapahtuneen hyväksynnän yhteydessä tallettajalle toimitettu
      Suomen tasavallan yleissopimusta koskeva kannanotto, kesäkuun 27 päivänä 2023 tallettajalle
      toimitettu Suomen tasavallan yleissopimusta koskeva konsolidoitu kannanotto ja 29 päivänä
      lokakuuta 2019 tapahtuneen ratifioinnin yhteydessä tallettajalle toimitettu Latvian tasavallan
      yleissopimusta koskeva kannanotto ovat saatavilla yleissopimuksen tallettajan (OECD)
      verkkosivustolta:
                            <a href="http://www.oecd.org/tax/treaties/beps-mli-signatories-and-parties.pdf">http://www.oecd.org/tax/treaties/beps-mli-signatories-and-parties.pdf</a>
                        </p>
                        <p>
                            Yleissopimusta koskeva vastaavuustietokanta on yleisesti käytettävissä OECD:n verkkosivustolla: 
                            <a href="http://www.oecd.org/tax/treaties/mli-matching-database.htm">http://www.oecd.org/tax/treaties/mli-matching-database.htm</a>
                        </p>
                        <p>
                            Laki veropohjan rapautumisen ja voitonsiirron estämiseksi verosopimuksiin toteuttavista toimenpiteistä tehdystä yleissopimuksesta on julkaistu säädöskokoelmassa 231/2019 
                            <a href="https://www.finlex.fi/fi/laki/alkup/2019/20190231">https://www.finlex.fi/fi/laki/alkup/2019/20190231</a>
                        </p>
                        <p>
                            Valtioneuvoston asetus yleissopimuksen voimaantulosta sekä laki ja suomenkielinen
      yleissopimuksen teksti (käännös) on julkaistu säädöskokoelman sopimussarjassa SopS 21-22/2019
                            <a href="https://www.finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2019/20190021">https://www.finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2019/20190021</a>
                                  ja
                            <a href="https://www.finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2019/20190022">https://www.finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2019/20190022</a>
                        </p>
                        <p>
                            Valtiovarainministeriön ilmoitus yleissopimuksen 9 artiklaan tehdyn varauman
      peruuttamisesta ja ilmoitusten antamisesta on julkaistu säädöskokoelman sopimussarjassa SopS
      48/2023
                            <a href="https://finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2023/20230048/20230048_1">https://finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2023/20230048/20230048_1</a>
                        </p>
                        <p>
                            Valtiovarainministeriön ilmoitus Suomen tasavallan ja Latvian tasavallan välillä tulo- ja varallisuusveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi tehdyn sopimuksen 12 artiklan soveltamisen muutoksesta on julkaistu säädöskokoelman sopimussarjassa SopS 15/2021 
                            <a href="https://finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2021/20210015">https://finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2021/20210015</a>
                        </p>
                        <p>
                            Valtiovarainministeriön ilmoitus yleissopimuksen voimaantulosta Latvian tasavallassa on julkaistu säädöskokoelman sopimussarjassa SopS 84/2019 
                            <a href="https://finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2019/20190084">https://finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2019/20190084</a>
                        </p>
                        <p>
                            Suomen tasavallan ja Latvian tasavallan välillä 23 päivänä maaliskuuta 1993 tehty sopimus tulo- ja varallisuusveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi on julkaistu säädöskokoelman sopimussarjassa SopS 92/1993 
                            <a href="https://www.finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/1993/19930092">https://www.finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/1993/19930092</a>
                        </p>
                    </tblock>
                </embeddedStructure>
            </p>
            <p>
                <authorialNote>
                    <p>(Käännös)</p>
                </authorialNote>
            </p>
            <p class="title">Sopimus Suomen tasavallan ja Latvian tasavallan välillä tulo- ja varallisuusveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi</p>
            <p>Suomen tasavallan hallitus ja Latvian tasavallan hallitus,</p>
            <p>haluten tehdä sopimuksen tulo- ja varallisuusveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi,</p>
            <p>
                <embeddedStructure class="mli-replacement">
                    <p>
                        <authorialNote>
                            <p>
                                Seuraava yleissopimuksen 6 artiklan 1 kappale sisältyy tämän sopimuksen johdantoon:
                                <authorialNote marker="1" placement="bottom">
                                    <p>Yleissopimuksen 35 artiklan 1 ja 3 kappaleen mukaisesti Suomen tasavalta alkaa soveltaa yleissopimuksen 6 artiklan 1 kappaletta tähän sopimukseen:</p>
                                    <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta määriin, jotka maksetaan tai hyvitetään verosopimusosapuolen ulkopuolella asuville, jos tällaiset verot aiheuttava tapahtuma tapahtuu 1 päivänä tammikuuta 2021 tai sen jälkeen; ja</p>
                                    <p>b) kaikkien muiden Suomen tasavallan kantamien verojen osalta veroihin, jotka kannetaan 1 päivänä tammikuuta 2021 tai sen jälkeen alkavilla verokausilla;</p>
                                    <p>sekä</p>
                                    <p>Yleissopimuksen 35 artiklan 1 kappaleen mukaisesti Latvian tasavalta alkaa soveltaa yleissopimuksen 6 artiklan 1 kappaletta tähän sopimukseen:</p>
                                    <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta määriin, jotka maksetaan tai hyvitetään verosopimusosapuolen ulkopuolella asuville, jos tällaiset verot aiheuttava tapahtuma tapahtuu 1 päivänä tammikuuta 2021 tai sen jälkeen; ja</p>
                                    <p>b) kaikkien muiden Latvian tasavallan kantamien verojen osalta veroihin, jotka kannetaan 1 päivänä elokuuta 2020 tai sen jälkeen alkavilla verokausilla.</p>
                                </authorialNote>
                            </p>
                        </authorialNote>
                    </p>
                    <p>
                        <i>(Käännös)</i>
                    </p>
                    <article>
                        <num>YLEISSOPIMUKSEN 6 ARTIKLA – SOVELTAMISALAN VEROSOPIMUKSEN TARKOITUS</num>
                        <content>
                            <p>
                                Jotka aikovat poistaa kaksinkertaisen verotuksen [
                                <i>tämän sopimuksen</i>
                                ] soveltamisalaan kuuluvien verojen osalta luomatta tilaisuuksia verottamatta jäämiseen tai alennettuun verotukseen veron kiertämisellä tai välttämisellä (mukaan lukien sopimuskeinottelujärjestelyt, joilla tähdätään [
                                <i>sopimuksessa</i>
                                ] määrättyjen huojennusten hankkimiseen kolmansilla lainkäyttöalueilla asuvien henkilöiden välilliseksi hyödyksi),
                            </p>
                        </content>
                    </article>
                </embeddedStructure>
            </p>
            <p>ovat sopineet seuraavasta:</p>
        </preamble>
        <mainBody>
            <article eId="art_1">
                <num>1 artikla</num>
                <heading>Henkilöt, joihin sopimusta sovelletaan</heading>
                <content>
                    <p>Tätä sopimusta sovelletaan henkilöihin, jotka asuvat sopimusvaltiossa tai molemmissa sopimusvaltioissa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_2">
                <num>2 artikla</num>
                <heading>Sopimuksen piiriin kuuluvat verot</heading>
                <content>
                    <p>1. Tällä hetkellä suoritettavat verot, joihin tätä sopimusta sovelletaan, ovat:</p>
                    <p>a) Suomessa:</p>
                    <p>1) valtion tuloverot;</p>
                    <p>2) yhteisöjen tulovero;</p>
                    <p>3) kunnallisvero;</p>
                    <p>4) kirkollisvero;</p>
                    <p>5) korkotulon lähdevero;</p>
                    <p>6) rajoitetusti verovelvollisen lähdevero; ja</p>
                    <p>7) valtion varallisuusvero;</p>
                    <p>(jäljempänä "Suomen vero");</p>
                    <p>b) Latviassa:</p>
                    <p>1) voittovero (pelņas nodoklis);</p>
                    <p>2) luonnollisten henkilöiden tulovero (iedzīvotāju ienakuma nodoklis); ja</p>
                    <p>3) omaisuusvero (īpašuma nodoklis);</p>
                    <p>(jäljempänä "Latvian" vero).</p>
                    <p>2. Milloin uusi tulo- tai varallisuusvero otetaan käyttöön sopimusvaltiossa sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen, sopimusta sovelletaan myös tähän veroon. Sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on keskinäisin sopimuksin päätettävä onko vero, joka on otettu käyttöön jommassakummassa sopimusvaltiossa, sellainen johon sopimusta sovelletaan edellä olevan lauseen mukaisesti.</p>
                    <p>3. Sopimusta sovelletaan myös kaikkiin veroihin, jotka ovat samanlaisia tai pääasiallisesti samanluonteisia kuin ne verot, jotka mainitaan tai joihin viitataan 1 ja 2 kappaleessa ja joita on sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen suoritettava näiden kappaleiden perusteella suoritettavien verojen ohella tai asemesta. Sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava toisilleen verolainsäädäntöönsä tehdyistä merkittävistä muutoksista.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_3">
                <num>3 artikla</num>
                <heading>Yleiset määritelmät</heading>
                <content>
                    <p>1. Jollei asiayhteydestä muuta johdu, on tätä sopimusta sovellettaessa seuraavilla sanonnoilla jäljempänä mainittu merkitys:</p>
                    <p>a) "Suomi" tarkoittaa Suomen tasavaltaa ja, maantieteellisessä merkityksessä käytettynä, Suomen tasavallan aluetta ja Suomen tasavallan aluevesiin rajoittuvia alueita, joilla Suomi lainsäädäntönsä mukaan ja kansainvälisen oikeuden mukaisesti saa käyttää oikeuksiaan merenpohjan ja sen sisustan sekä niiden yläpuolella olevien vesien luonnonvarojen tutkimiseen ja hyväksikäyttöön;</p>
                    <p>b) "Latvia" tarkoittaa Latvian tasavaltaa ja, maantieteellisessä merkityksessä käytettynä, Latvian tasavallan aluetta ja Latvian aluevesiin rajoittuvia alueita, joilla Latvia lainsäädäntönsä mukaan ja kansainvälisen oikeuden mukaisesti saa käyttää oikeuksiaan merenpohjaan ja sen sisustaan sekä niiden luonnonvaroihin;</p>
                    <p>c) "henkilö" käsittää luonnollisen henkilön, yhtiön ja muun yhteenliittymän;</p>
                    <p>d) "yhtiö" tarkoittaa oikeushenkilöä tai muuta, jota verotuksessa käsitellään oikeushenkilönä;</p>
                    <p>e) "sopimusvaltiossa oleva yritys" ja "toisessa sopimusvaltiossa oleva yritys" tarkoittavat yritystä, jota sopimusvaltiossa asuva henkilö harjoittaa, ja vastaavasti yritystä, jota toisessa sopimusvaltiossa asuva henkilö harjoittaa;</p>
                    <p>f) "kansalainen" tarkoittaa:</p>
                    <p>1) luonnollista henkilöä, jolla on sopimusvaltion kansalaisuus; sekä</p>
                    <p>2) oikeushenkilöä, yhtymää tai muuta yhteenliittymää, joka on muodostettu sopimusvaltiossa voimassa olevan lainsäädännön mukaan;</p>
                    <p>g) "kansainvälinen liikenne" tarkoittaa kuljetusta laivalla tai ilma-aluksella, jota sopimusvaltiossa oleva yritys käyttää, paitsi milloin laivaa tai ilma-alusta käytetään ainoastaan toisessa sopimusvaltiossa olevien paikkojen välillä;</p>
                    <p>h) "toimivaltainen viranomainen" tarkoittaa:</p>
                    <p>1) Suomessa valtiovarainministeriötä, sen valtuuttamaa edustajaa tai sitä viranomaista, jonka valtiovarainministeriö määrää toimivaltaiseksi viranomaiseksi;</p>
                    <p>2) Latviassa Talousuudistusten ministeriä ja valtiovaraintarkastusviraston päällikköä tai heidän valtuuttamaansa edustajaa.</p>
                    <p>2. Kun sopimusvaltio soveltaa sopimusta, katsotaan jokaisella sanonnalla, jota ei ole sopimuksessa määritelty ja jonka osalta asiayhteydestä ei muuta johdu, olevan se merkitys, joka sillä on tämän valtion sopimuksessa tarkoitettuihin veroihin sovellettavan lainsäädännön mukaan.</p>
                </content>
            </article>
            <tblock class="noteEditorial" eId="note_1" finlex:outline="huomautus">
                <p>
                    Ks. myös tämän sopimuksen
                    <a href="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1993/92#protocol">pöytäkirja.</a>
                </p>
            </tblock>
            <article eId="art_4">
                <num>4 artikla</num>
                <heading>Kotipaikka</heading>
                <content>
                    <p>1. Tätä sopimusta sovellettaessa sanonnalla "sopimusvaltiossa asuva henkilö" tarkoitetaan henkilöä, joka tämän valtion lainsäädännön mukaan on siellä verovelvollinen domisiilin, asumisen, liikkeen johtopaikan, liikkeen rekisteröimispaikan tai muun sellaisen seikan nojalla. Sanonta käsittää myös itse sopimusvaltion, sen paikallisviranomaisen ja julkisyhteisön. Sanonta ei käsitä henkilöä, joka on tässä valtiossa verovelvollinen vain tässä valtiossa olevista lähteistä saadun tulon tai siellä olevan varallisuuden perusteella.</p>
                    <p>2. Milloin luonnollinen henkilö 1 kappaleen määräysten mukaan asuu molemmissa sopimusvaltioissa, määritetään hänen kotipaikkansa seuraavasti:</p>
                    <p>a) hänen katsotaan asuvan siinä valtiossa, jossa hänen käytettävänään on vakinainen asunto; jos hänen käytettävänään on vakinainen asunto molemmissa valtioissa, katsotaan hänen asuvan siinä valtiossa, johon hänen henkilökohtaiset ja taloudelliset suhteensa ovat kiinteämmät (elinetujen keskus);</p>
                    <p>b) jos ei voida ratkaista, kummassa valtiossa hänen elinetujensa keskus on, tai jos hänen käytettävänään ei ole vakinaista asuntoa kummassakaan valtiossa, katsotaan hänen asuvan siinä valtiossa, jossa hän oleskelee pysyvästi;</p>
                    <p>c) jos hän oleskelee pysyvästi molemmissa valtioissa tai ei oleskele pysyvästi kummassakaan niistä, katsotaan hänen asuvan siinä valtiossa, jonka kansalainen hän on;</p>
                    <p>d) jos hän on molempien valtioiden kansalainen tai ei ole kummankaan valtion kansalainen, on sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ratkaistava asia keskinäisin sopimuksin.</p>
                    <p>3. Milloin muu kuin luonnollinen henkilö 1 kappaleen määräysten mukaan asuu molemmissa sopimusvaltioissa, on sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten pyrittävä ratkaisemaan asia keskinäisin sopimuksin ja määrättävä, miten sopimusta sovelletaan tällaiseen henkilöön. Milloin tällaista sopimusta ei ole, henkilöä sopimusta sovellettaessa ei kummassakaan sopimusvaltiossa pidetä toisessa sopimusvaltiossa asuvana.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_5">
                <num>5 artikla</num>
                <heading>Kiinteä toimipaikka</heading>
                <content>
                    <p>1. Tätä sopimusta sovellettaessa sanonnalla "kiinteä toimipaikka" tarkoitetaan kiinteää liikepalkkaa, josta yrityksen toimintaa kokonaan tai osaksi harjoitetaan.</p>
                    <p>2. Sanonta "kiinteä toimipaikka" käsittää erityisesti:</p>
                    <p>a) yrityksen johtopaikan;</p>
                    <p>b) sivuliikkeen;</p>
                    <p>c) toimiston;</p>
                    <p>d) tehtaan;</p>
                    <p>e) työpajan; ja</p>
                    <p>f) kaivoksen, öljy- tai kaasulähteen, louhoksen tai muun paikan, josta luonnonvaroja otetaan.</p>
                    <p>3. Paikka, jossa harjoitetaan rakennus-, kokoonpano- tai asennustoimintaa taikka siihen liittyvää valvonta- tai neuvontatoimintaa, muodostaa kiinteän toimipaikan vain, jos toiminta kestää yli kuuden kuukauden ajan.</p>
                    <p>4. Tämän artiklan edellä olevien määräysten estämättä sanonnan "kiinteä toimipaikka" ei katsota käsittävän:</p>
                    <p>a) järjestelyjä, jotka on tarkoitettu ainoastaan yritykselle kuuluvien tavaroiden varastoimista, näytteillä pitämistä tai luovuttamista varten;</p>
                    <p>b) yritykselle kuuluvan tavaravaraston pitämistä ainoastaan varastoimista, näytteillä pitämistä tai luovuttamista varten;</p>
                    <p>c) yritykselle kuuluvan tavaravaraston pitämistä ainoastaan toisen yrityksen toimesta tapahtuvaa muokkaamista tai jalostamista varten;</p>
                    <p>d) kiinteän liikepaikan pitämistä ainoastaan tavaroiden ostamiseksi tai tietojen keräämiseksi yritykselle;</p>
                    <p>e) kiinteän liikepaikan pitämistä ainoastaan muun luonteeltaan valmistelevan tai avustavan toiminnan harjoittamiseksi yritykselle;</p>
                    <p>f) kiinteän liikepaikan pitämistä ainoastaan a)–e) kohdassa mainittujen toimintojen yhdistämiseksi, edellyttäen, että koko se kiinteästä liikepaikasta harjoitettava toiminta, joka perustuu tähän yhdistämiseen, on luonteeltaan valmistelevaa tai avustavaa.</p>
                    <p>5. Jos henkilö, olematta itsenäinen edustaja, johon 6 kappaletta sovelletaan, toimii yrityksen puolesta sekä hänellä on sopimusvaltiossa valtuus tehdä sopimuksia yrityksen nimissä ja hän valtuuttaan siellä tavanomaisesti käyttää, katsotaan tällä yrityksellä 1 ja 2 kappaleen määräysten estämättä olevan kiinteä toimipaikka tässä valtiossa jokaisen toiminnan osalta, jota tämä henkilö harjoittaa yrityksen lukuun. Tätä ei kuitenkaan noudateta, jos tämän henkilön toiminta rajoittuu sellaiseen, joka mainitaan 4 kappaleessa ja joka, jos sitä harjoitettaisiin kiinteästä liikepaikasta, ei tekisi tätä kiinteää liikepaikkaa kiinteäksi toimipaikaksi mainitun kappaleen määräysten mukaan.</p>
                    <p>6. Yrityksellä ei katsota olevan kiinteää toimipaikkaa sopimusvaltiossa pelkästään sen vuoksi, että se harjoittaa liiketoimintaa siinä valtiossa välittäjän, komissionäärin tai muun itsenäisen edustajan välityksellä, edellyttäen, että tämä henkilö toimii säännönmukaisen liiketoimintansa rajoissa. Milloin tällainen edustaja harjoittaa toimintaansa kokonaan tai melkein kokonaan yrityksen puolesta, ei häntä kuitenkaan pidetä tässä kappaleessa tarkoitettuna itsenäisenä edustajana.</p>
                    <p>7. Se seikka, että sopimusvaltiossa asuvalla yhtiöllä on määräämisvalta yhtiössä – tai siinä on määräämisvalta yhtiöllä – joka asuu toisessa sopimusvaltiossa taikka joka tässä toisessa valtiossa harjoittaa liiketoimintaa (joko kiinteästä toimipaikasta tai muulla tavoin), ei itsestään tee kumpaakaan yhtiötä toisen kiinteäksi toimipaikaksi.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_6">
                <num>6 artikla</num>
                <heading>Kiinteästä omaisuudesta saatu tuotto</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa toisessa sopimusvaltiossa olevasta kiinteästä omaisuudesta (siihen luettuna maataloudesta tai metsätaloudesta saatu tulo), voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Sanonnalla "kiinteä omaisuus" on sen sopimusvaltion lainsäädännön mukainen merkitys, jossa omaisuus on. Sanonta käsittää kuitenkin aina kiinteän omaisuuden tarpeiston, maataloudessa ja metsätaloudessa käytetyn elävän ja elottoman irtaimiston, oikeudet, joihin sovelletaan yksityisoikeuden kiinteää omaisuutta koskevia määräyksiä, rakennukset, option tai vastaavan oikeuden kiinteään omaisuuteen, kiinteän omaisuuden käyttöoikeuden sekä oikeudet määrältään muuttuviin tai kiinteisiin korvauksiin, jotka saadaan kivennäisesiintymien, lähteiden ja muiden luonnonvarojen hyväksikäytöstä tai oikeudesta niiden hyväksikäyttöön. Laivoja, veneitä ja ilma-aluksia ei pidetä kiinteänä omaisuutena.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 1 kappaleen määräyksiä sovelletaan tuloon, joka saadaan kiinteän omaisuuden välittömästä käytöstä, sen vuokralle antamisesta tai muusta käytöstä samoin kuin tuloon, joka saadaan kiinteän omaisuuden luovutuksesta.</p>
                    <p>4. Jos osakkeiden tai muiden yhtiöosuuksien omistus oikeuttaa osakkeiden tai yhtiöosuuksien omistajan hallitsemaan yhtiölle kuuluvaa kiinteää omaisuutta, voidaan tulosta, joka saadaan tällaisen hallintaoikeuden välittömästä käytöstä, sen vuokralle antamisesta tai muusta käytöstä, verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa kiinteä omaisuus on.</p>
                    <p>5. Tämän artiklan 1 ja 3 kappaleen määräyksiä sovelletaan myös yrityksen omistamasta kiinteästä omaisuudesta saatuun tuloon ja itsenäisessä ammatinharjoittamisessa käytetystä kiinteästä omaisuudesta saatuun tuloon.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_7">
                <num>7 artikla</num>
                <heading>Liiketulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa oleva yritys saa, verotetaan vain siinä valtiossa, jollei yritys harjoita liiketoimintaa toisessa sopimusvaltiossa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta. Jos yritys harjoittaa liiketoimintaa edellä sanotuin tavoin, voidaan toisessa valtiossa verottaa yrityksen saamasta tulosta, mutta vain niin suuresta tulon osasta, joka on luettava kuuluvaksi:</p>
                    <p>a) tähän kiinteään toimipaikkaan; tai</p>
                    <p>b) tässä toisessa valtiossa tapahtuvaan myyntiin, joka käsittää samoja tai samanluonteisia tavaroita kuin ne, joita myydään tästä kiinteästä toimipaikasta; tai</p>
                    <p>c) muuhun tässä toisessa valtiossa harjoitettuun liiketoimintaan, joka on samaa tai samanluonteista kuin se, jota harjoitetaan tästä kiinteästä toimipaikasta.</p>
                    <p>Tämän kappaleen b) ja c) kohdan määräyksiä ei sovelleta, jos yritys osoittaa, että myynti tai toiminta ei kohtuudella olisi voinut tapahtua tästä kiinteästä toimipaikasta.</p>
                    <p>2. Jos sopimusvaltiossa oleva yritys harjoittaa liiketoimintaa toisessa sopimusvaltiossa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta, luetaan, jollei 3 kappaleen määräyksistä muuta johdu, kummassakin sopimusvaltiossa kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi se tulo, jonka toimipaikan olisi voitu olettaa tuottavan, jos se olisi ollut erillinen yritys, joka harjoittaa samaa tai samanluonteista toimintaa samojen tai samanluonteisten edellytysten vallitessa ja itsenäisesti päättää liiketoimista sen yrityksen kanssa, jonka kiinteä toimipaikka se on.</p>
                    <p>3. Kiinteän toimipaikan tuloa määrättäessä on vähennykseksi hyväksyttävä kiinteästä toimipaikasta johtuneet menot, niihin luettuina yrityksen johtamisesta ja yleisestä hallinnosta johtuneet menot, riippumatta siitä, ovatko ne syntyneet siinä valtiossa, jossa kiinteä toimipaikka on, vai muualla.</p>
                    <p>4. Mikäli sopimusvaltiossa noudatetun käytännön mukaan kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi luettava tulo määrätään jakamalla yrityksen kokonaistulo yrityksen eri osien kesken, eivät 2 kappaleen määräykset estä tätä sopimusvaltiota määräämästä verotettavaa tuloa tällaista jakamismenettelyä noudattaen. Käytettävän jakamismenetelmän on kuitenkin johdettava tässä artiklassa ilmaistujen periaatteiden mukaiseen tulokseen.</p>
                    <p>5. Tuloa ei lueta kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi pelkästään sen perusteella, että kiinteä toimipaikka ostaa tavaroita yrityksen lukuun.</p>
                    <p>6. Sovellettaessa edellä olevia kappaleita on kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi luettava tulo vuodesta toiseen määrättävä samaa menetelmää noudattaen, jollei pätevistä ja riittävistä syistä muuta johdu.</p>
                    <p>7. Milloin liiketuloon sisältyy tulolajeja, joita käsitellään erikseen tämän sopimuksen muissa artikloissa, tämän artiklan määräykset eivät vaikuta sanottujen artiklojen määräyksiin.</p>
                </content>
            </article>
            <tblock class="noteEditorial" eId="note_2" finlex:outline="huomautus">
                <p>
                    Ks. myös tämän sopimuksen 
                    <a href="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1993/92#protocol">pöytäkirja.</a>
                </p>
            </tblock>
            <article eId="art_8">
                <num>8 artikla</num>
                <heading>Merenkulku ja ilmakuljetus</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa oleva yritys saa laivan tai ilma-aluksen käyttämisestä kansainväliseen liikenteeseen, verotetaan vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>2. Tämän artiklan 1 kappaleen määräyksiä sovelletaan myös tuloon, joka saadaan osallistumisesta pooliin, yhteiseen liiketoimintaan tai kansainväliseen kuljetusjärjestöön.</p>
                </content>
            </article>
            <tblock class="noteEditorial" eId="note_3" finlex:outline="huomautus">
                <p>
                    Ks. myös tämän sopimuksen
                    <a href="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1993/92#protocol">pöytäkirja.</a>
                </p>
            </tblock>
            <article eId="art_9">
                <num>9 artikla</num>
                <heading>Etuyhteydessä keskenään olevat yritykset</heading>
                <content>
                    <p>1. Milloin</p>
                    <p>a) sopimusvaltiossa oleva yritys välittömästi tai välillisesti osallistuu toisessa sopimusvaltiossa olevan yrityksen johtoon tai valvontaan tahi omistaa osan sen pääomasta, taikka</p>
                    <p>b) samat henkilöt välittömästi tai välillisesti osallistuvat sekä sopimusvaltiossa olevan yrityksen että toisessa sopimusvaltiossa olevan yrityksen johtoon tai valvontaan tahi omistavat osan niiden pääomasta,</p>
                    <p>noudatetaan seuraavaa.</p>
                    <p>Jos jommassakummassa tapauksessa yritysten välillä kaupallisissa tai rahoitussuhteissa sovitaan ehdoista tai määrätään ehtoja, jotka poikkeavat siitä, mistä riippumattomien yritysten välillä olisi sovittu, voidaan kaikki tulo, joka ilman näitä ehtoja olisi kertynyt toiselle näistä yrityksistä, mutta näiden ehtojen vuoksi ei ole kertynyt yritykselle, lukea tämän yrityksen tuloon ja verottaa siitä tämän mukaisesti.</p>
                    <p>2. Milloin tulo, josta sopimusvaltiossa olevaa yritystä on verotettu tässä valtiossa, luetaan myös toisessa sopimusvaltiossa olevan yrityksen tuloon ja siitä verotetaan tämän mukaisesti tässä toisessa valtiossa, ja siten mukaan luettua tuloa tämä toinen valtio väittää tuloksi, joka olisi kertynyt tässä toisessa valtiossa olevalle yritykselle, jos yritysten välillä sovitut ehdot olisivat olleet sellaisia, joista riippumattomien yritysten välillä olisi sovittu, ensiksi mainitun valtion on asianmukaisesti oikaistava tästä tulosta siinä valtiossa määrätyn veron määrä, jos tämä ensiksi mainittu valtio pitää oikaisua oikeutettuna. Tällaista oikaisua tehtäessä on otettava huomioon tämän sopimuksen muut määräykset, ja sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on tarvittaessa neuvoteltava keskenään.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_10">
                <num>10 artikla</num>
                <heading>Osinko</heading>
                <content>
                    <p>1. Osingosta, jonka sopimusvaltiossa asuva yhtiö maksaa toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa. Osingosta voidaan verottaa myös siinä sopimusvaltiossa, jossa osingon maksava yhtiö asuu, tämän valtion lainsäädännön mukaan, mutta jos saajalla on oikeus osinkoon vero ei saa olla suurempi kuin:</p>
                    <p>a) 5 prosenttia osingon kokonaismäärästä, jos se jolla on oikeus osinkoon on yhtiö (lukuun ottamatta yhtymää), joka välittömästi hallitsee vähintään 25 prosenttia osingon maksavan yhtiön pääomasta;</p>
                    <p>b) 15 prosenttia osingon kokonaismäärästä kaikissa muissa tapauksissa.</p>
                    <p>2. Niin kauan kuin Suomessa asuvalla luonnollisella henkilöllä on oikeus veronhyvitykseen Suomessa asuvan yhtiön maksaman osingon osalta, sovelletaan Suomessa kuitenkin seuraavia tämän kappaleen määräyksiä 1 kappaleen määräysten asemesta:</p>
                    <p>a) Osinko, jonka Suomessa asuva yhtiö maksaa Latviassa asuvalle henkilölle, jolla on oikeus osinkoon, vapautetaan osingosta suoritettavasta Suomen verosta.</p>
                    <p>b) Milloin saajana on luonnollinen henkilö tai yhteenliittymä (lukuun ottamatta yhtiötä, joka välittömästi hallitsee vähintään 10 prosenttia osingon maksavan yhtiön äänimäärästä), osingosta voidaan, a) kohdan määräysten estämättä, verottaa myös Suomessa, Suomen lainsäädännön mukaan, mutta jos saajalla on oikeus osinkoon vero ei saa olla suurempi kuin 5 prosenttia osingon kokonaismäärästä.</p>
                    <p>3. Sopimusvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia keskenään, miten 1 ja 2 kappaleen määräyksiä sovelletaan. Näiden kappaleiden määräykset eivät vaikuta yhtiön verottamiseen siitä voitosta, josta osinko maksetaan.</p>
                    <p>4. Sanonnalla "osinko" tarkoitetaan tässä artiklassa tuloa, joka on saatu osakkeista tai muista voitto-osuuteen oikeuttavista oikeuksista, jotka eivät ole saamisia, samoin kuin muista yhtiöosuuksista saatua tuloa, jota sen valtion lainsäädännön mukaan, jossa voiton jakava yhtiö asuu, kohdellaan verotuksellisesti samalla tavoin kuin osakkeista saatua tuloa.</p>
                    <p>5. Tämän artiklan 1 ja 2 kappaleen määräyksiä ei sovelleta, jos sopimusvaltiossa asuva henkilö, jolla on oikeus osinkoon, harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa, jossa osingon maksava yhtiö asuu, liiketoimintaa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta tai harjoittaa tässä toisessa valtiossa itsenäistä ammattitoimintaa siellä olevasta kiinteästä paikasta, ja osingon maksamisen perusteena oleva osuus tosiasiallisesti liittyy tähän kiinteään toimipaikkaan tai kiinteään paikkaan. Tässä tapauksessa sovelletaan 7 artiklan tai 14 artiklan määräyksiä.</p>
                    <p>6. Jos sopimusvaltiossa asuva yhtiö saa tuloa toisesta sopimusvaltiosta, ei tämä toinen valtio saa verottaa yhtiön maksamasta osingosta, paitsi mikäli osinko maksetaan tässä toisessa valtiossa asuvalle henkilölle tai mikäli osingon maksamisen perusteena oleva osuus tosiasiallisesti liittyy tässä toisessa valtiossa olevaan kiinteään toimipaikkaan tai kiinteään paikkaan, eikä myöskään verottaa yhtiön jakamattomasta voitosta, vaikka maksettu osinko tai jakamaton voitto kokonaan tai osaksi koostuisi tässä toisessa valtiossa kertyneestä tulosta.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_11">
                <num>11 artikla</num>
                <heading>Korko</heading>
                <content>
                    <p>1. Korosta, joka kertyy sopimusvaltiosta ja maksetaan toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Korosta voidaan kuitenkin verottaa myös siinä sopimusvaltiossa, josta se kertyy, tämän valtion lainsäädännön mukaan, mutta jos saajalla on oikeus korkoon, vero ei saa olla suurempi kuin 10 prosenttia koron kokonaismäärästä. Sopimusvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia keskenään, miten tätä rajoitusta sovelletaan.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 1 ja 2 kappaleen määräysten estämättä,</p>
                    <p>a) korosta, joka kertyy Latviasta, verotetaan vain Suomessa, jos korko maksetaan</p>
                    <p>1) Suomen valtiolle, sen paikallisviranomaiselle tai julkisyhteisölle;</p>
                    <p>2) Suomen Pankille;</p>
                    <p>3) Teollisen yhteistyön rahasto Oy:lle (FINNFUND) tai Suomen Vientiluotto Oy:lle; tai</p>
                    <p>4) muulle laitokselle, joka on samanluonteinen kuin 3) alakohdassa mainitut laitokset, josta sopimusvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset saattavat keskenään sopia;</p>
                    <p>b) korosta, joka kertyy Suomesta, verotetaan vain Latviassa, jos korko maksetaan</p>
                    <p>1) Latvian valtiolle, sen paikallisviranomaiselle tai julkisyhteisölle;</p>
                    <p>2) Latvian Pankille;</p>
                    <p>3) sellaiselle Latviassa tämän sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen perustetulle järjestölle, joka on samanluonteinen kuin sellainen Suomessa perustettu järjestö jota tarkoitetaan a) kohdan 3) alakohdassa (sopimusvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset sopivat keskenään, ovatko järjestöt samanluonteisia); tai</p>
                    <p>4) laitokselle, joka on samanluonteinen kuin a) kohdan 4) alakohdassa tarkoitetut laitokset, josta sopimusvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset saattavat keskenään sopia;</p>
                    <p>c) korosta, joka kertyy sopimusvaltiosta a) kohdassa tai b) kohdassa mainitun tai tarkoitetun yhteenliittymän takaamalle lainalle ja maksetaan toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle, verotetaan vain tässä toisessa valtiossa;</p>
                    <p>d) korosta, joka kertyy sopimusvaltiosta, verotetaan vain toisessa sopimusvaltiossa, jos</p>
                    <p>1) saaja asuu tässä toisessa valtiossa; ja</p>
                    <p>2) saaja on tässä toisessa valtiossa oleva yritys, jolla on oikeus korkoon; ja</p>
                    <p>3) korko maksetaan tämän yrityksen harjoittamasta tavaroiden tai teollisen, kaupallisen tai tieteellisen välineistön luotollisesta myynnistä ensiksi mainitussa valtiossa olevalle yritykselle syntyneen velan johdosta, paitsi milloin myynti on tapahtunut läheisten henkilöiden välillä tai velka on syntynyt tällaisten henkilöiden välillä.</p>
                    <p>4. Sanonnalla "korko" tarkoitetaan tässä artiklassa tuloa, joka saadaan kaikenlaatuisista saamisista riippumatta siitä, onko ne turvattu kiinteistökiinnityksellä vai ei. Sanonnalla tarkoitetaan erityisesti tuloa, joka saadaan valtion antamista arvopapereista, ja tuloa, joka saadaan obligaatioista tai debentuureista, siihen luettuina tällaisiin arvopapereihin, obligaatioihin tai debentuureihin liittyvät agiomäärät ja voitot. Maksun viivästymisen johdosta suoritettavia sakkomaksuja ei tätä artiklaa sovellettaessa pidetä korkona.</p>
                    <p>5. Tämän artiklan 1 ja 2 kappaleen määräyksiä ei sovelleta, jos sopimusvaltiossa asuva henkilö, jolla on oikeus korkoon, harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa, josta korko kertyy, liiketoimintaa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta tai harjoittaa tässä toisessa valtiossa itsenäistä ammattitoimintaa siellä olevasta kiinteästä paikasta, ja koron maksamisen perusteena oleva saaminen tosiasiallisesti liittyy tähän kiinteään toimipaikkaan tai kiinteään paikkaan. Tässä tapauksessa sovelletaan 7 artiklan tai 14 artiklan määräyksiä.</p>
                    <p>6. Koron katsotaan kertyvän sopimusvaltiosta, kun sen maksaa tässä valtiossa asuva henkilö. Jos kuitenkin koron maksajalla riippumatta siitä, asuuko hän sopimusvaltiossa vai ei, on sopimusvaltiossa kiinteä toimipaikka, jonka yhteydessä koron maksamisen perusteena oleva velka on syntynyt, ja korko rasittaa tätä kiinteää toimipaikkaa, katsotaan koron kertyvän siitä valtiosta, jossa kiinteä toimipaikka tai kiinteä paikka on.</p>
                    <p>7. Jos koron määrä maksajan ja henkilön, jolla on oikeus korkoon, tai heidän molempien ja muun henkilön välisen erityisen suhteen vuoksi ylittää koron maksamisen perusteena olevaan saamiseen nähden määrän, josta maksaja ja henkilö, jolla on oikeus korkoon, olisivat sopineet, jollei tällaista suhdetta olisi, sovelletaan tämän artiklan määräyksiä vain viimeksi mainittuun määrään. Tässä tapauksessa verotetaan tämän määrän ylittävästä maksun osasta kummankin sopimusvaltion lainsäädännön mukaan, ottaen huomioon tämän sopimuksen muut määräykset.</p>
                </content>
            </article>
            <tblock class="noteEditorial" eId="note_4" finlex:outline="huomautus">
                <p>
                    Ks. myös tämän sopimuksen 
                    <a href="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1993/92#protocol">pöytäkirja.</a>
                </p>
            </tblock>
            <article eId="art_12">
                <num>12 artikla</num>
                <heading>Rojalti</heading>
                <content>
                    <p>1. Rojaltista, joka kertyy sopimusvaltiosta ja maksetaan toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Rojaltista voidaan kuitenkin verottaa myös siinä sopimusvaltiossa, josta se kertyy, tämän valtion lainsäädännön mukaan, mutta jos saajalla on oikeus royaltiin, vero ei saa olla suurempi kuin:</p>
                    <p>a) 5 prosenttia sellaisen rojaltin kokonaismäärästä, joka maksetaan teollisen, kaupallisen tai tieteellisen välineistön käyttämisestä;</p>
                    <p>b) 10 prosenttia rojaltin kokonaismäärästä kaikissa muissa tapauksissa.</p>
                    <p>Sopimusvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia keskenään, miten näitä rajoituksia sovelletaan.</p>
                    <p>3. Sanonnalla "rojalti" tarkoitetaan tässä artiklassa kaikkia suorituksia, jotka saadaan korvauksena kirjallisen, taiteellisen tai tieteellisen teoksen, siihen luettuina elokuvafilmi sekä televisio- tai radiolähetyksessä käytettävä filmi tai nauha, tekijänoikeuden sekä patentin, tavaramerkin, mallin tai muotin, piirustuksen, salaisen kaavan tai valmistusmenetelmän käyttämisestä tai käyttöoikeudesta tahi teollisen, kaupallisen tai tieteellisen välineistön käyttämisestä tai käyttöoikeudesta taikka kokemusperäisestä teollis-, kaupallis- tai tieteellisluonteisesta tiedosta.</p>
                    <p>4. Tämän artiklan 1 ja 2 kappaleen määräyksiä ei sovelleta, jos sopimusvaltiossa asuva henkilö, jolla on oikeus rojaltiin, harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa, josta rojalti kertyy, liiketoimintaa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta tai harjoittaa tässä toisessa valtiossa itsenäistä ammattitoimintaa siellä olevasta kiinteästä paikasta, ja rojaltin maksamisen perusteena oleva oikeus tai omaisuus tosiasiallisesti liittyy tähän kiinteään toimipaikkaan tai kiinteään paikkaan. Tässä tapauksessa sovelletaan 7 artiklan tai 14 artiklan määräyksiä.</p>
                    <p>5. Rojaltin katsotaan kertyvän sopimusvaltiosta, kun sen maksaa tässä valtiossa asuva henkilö. Jos kuitenkin rojaltin maksajalla riippumatta siitä, asuuko hän sopimusvaltiossa vai ei, on sopimusvaltiossa kiinteä toimipaikka tai kiinteä paikka, jonka yhteydessä rojaltin maksamisen perusteena oleva velvoite on syntynyt, ja rojalti rasittaa tätä kiinteää toimipaikkaa tai kiinteää paikkaa, katsotaan rojaltin kertyvän siitä valtiosta, jossa kiinteä toimipaikka tai kiinteä paikka on.</p>
                    <p>6. Jos rojaltin määrä maksajan ja sen, jolla on oikeus rojaltiin tai heidän molempien ja muun henkilön välisen erityisen suhteen vuoksi ylittää rojaltin maksamisen perusteena olevaan käyttöön, oikeuteen tai tietoon nähden määrän, josta maksaja ja se, jolla on oikeus rojaltiin olisivat sopineet, jollei tällaista suhdetta olisi, sovelletaan tämän artiklan määräyksiä vain viimeksi mainittuun määrään. Tässä tapauksessa verotetaan tämän määrän ylittävästä maksun osasta kummankin sopimusvaltion lainsäädännön mukaan, ottaen huomioon tämän sopimuksen muut määräykset.</p>
                    <p>7. Jos Latvia kolmannen valtion, joka tämän sopimuksen allekirjoitusajankohtana on Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) jäsen, kanssa kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tekemässään sopimuksessa, tämän ajankohdan jälkeen sopii oikeuden tai omaisuuden sulkemisesta 3 kappaleessa olevan määritelmän ulkopuolelle tahi Latviasta kertyvän rojaltin vapauttamisesta rojaltista suoritettavasta Latvian verosta taikka 2 kappaleessa mainittujen verokantojen rajoittamisesta, tällaista määritelmää, vapauttamista tai alempaa verokantaa sovelletaan automaattisesti ikään kuin siitä olisi määrätty 2 tai 3 kappaleessa.</p>
                </content>
            </article>
            <p>
                <authorialNote>
                    <p>
                        Ks.
                        <a href="/akn/fi/doc/treaty/2021/15">SopS 15/2021</a>
                        .
                    </p>
                </authorialNote>
            </p>
            <tblock class="noteEditorial" eId="note_5" finlex:outline="huomautus">
                <p>
                    Ks. myös tämän sopimuksen
                    <a href="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1993/92#protocol">pöytäkirja.</a>
                </p>
            </tblock>
            <article eId="art_13">
                <num>13 artikla</num>
                <heading>Myyntivoitto</heading>
                <content>
                    <p>1. Voitosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa 6 artiklan 2 kappaleessa tarkoitetun ja toisessa sopimusvaltiossa olevan kiinteän omaisuuden tai sellaisen yhtiön osakkeiden luovutuksesta, jonka varat pääasiallisesti muodostuvat tällaisesta omaisuudesta, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Voitosta, joka saadaan sopimusvaltiossa olevan yrityksen toisessa sopimusvaltiossa olevan kiinteän toimipaikan liikeomaisuuteen kuuluvan irtaimen omaisuuden tai sopimusvaltiossa asuvan henkilön toisessa sopimusvaltiossa itsenäistä ammatinharjoittamista varten käytettävänä olevaan kiinteään paikkaan kuuluvan irtaimen omaisuuden luovutuksesta, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa. Sama koskee voittoa, joka saadaan tällaisen kiinteän toimipaikan luovutuksesta (erillisenä tai koko yrityksen mukana) tai kiinteän paikan luovutuksesta.</p>
                    <p>3. Voitosta, jonka sopimusvaltiossa oleva yritys saa kansainväliseen liikenteeseen käytetyn laivan tai ilma-aluksen taikka tällaisen laivan tai ilma-aluksen käyttämiseen liittyvän irtaimen omaisuuden luovutuksesta, verotetaan vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>4. Voitosta, joka saadaan muun kuin tämän artiklan edellä olevissa kappaleissa tarkoitetun omaisuuden luovutuksesta, verotetaan vain siinä sopimusvaltiossa, jossa luovuttaja asuu.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_14">
                <num>14 artikla</num>
                <heading>Itsenäinen ammatinharjoittaja</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa asuva luonnollinen henkilö saa vapaan ammatin tai muun itsenäisen toiminnan harjoittamisesta, verotetaan vain tässä valtiossa, jollei hänellä ole toisessa sopimusvaltiossa kiinteää paikkaa, joka on vakinaisesti hänen käytettävänään toiminnan harjoittamista varten. Jos hänellä on tällainen kiinteä paikka, voidaan tulosta verottaa tässä toisessa valtiossa, mutta vain niin suuresta tulon osasta, joka on luettava kiinteään paikkaan kuuluvaksi. Milloin sopimusvaltiossa asuva luonnollinen henkilö oleskelee toisessa sopimusvaltiossa yhdessä jaksossa, tai useassa jaksossa yhteensä, yli 183 päivää kahdentoista kuukauden ajanjaksona, joka alkaa tai päättyy kysymyksessä olevan verovuoden aikana, hänellä katsotaan tätä määräystä sovellettaessa olevan vakinaisesti käytettävään kiinteä paikka tässä toisessa valtiossa, ja tulo, joka saadaan tässä toisessa valtiossa harjoitetusta edellä mainitusta toiminnasta on luettava tähän kiinteään paikkaan kuuluvaksi.</p>
                    <p>2. Sanonta "vapaa ammatti" käsittää erityisesti itsenäisen tieteellisen, kirjallisen ja taiteellisen toiminnan, kasvatus- ja opetustoiminnan sekä sen itsenäisen toiminnan, jota lääkäri, asianajaja, insinööri, arkkitehti, hammaslääkäri ja tilintarkastaja harjoittavat.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_15">
                <num>15 artikla</num>
                <heading>Yksityinen palvelus</heading>
                <content>
                    <p>1. Jollei 16, 18 ja 19 artiklan määräyksistä muuta johdu, verotetaan palkasta ja muusta sellaisesta hyvityksesta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa epäitsenäisestä työstä, vain tässä valtiossa, jollei työtä tehdä toisessa sopimusvaltiossa. Jos työ tehdään tässä toisessa valtiossa, voidaan työstä saadusta hyvityksestä verottaa siellä.</p>
                    <p>2. Tämän artiklan 1 kappaleen määräysten estämättä verotetaan hyvityksestä, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa toisessa sopimusvaltiossa tekemästään epäitsenäisestä työstä, vain ensiksi mainitussa valtiossa, jos:</p>
                    <p>a) saaja oleskelee toisessa valtiossa yhdessä jaksossa, tai useassa jaksossa yhteensä, enintään 183 päivää kahdentoista kuukauden ajanjaksona, joka alkaa tai päättyy kysymyksessä olevan verovuoden aikana, ja</p>
                    <p>b) hyvityksen maksaa työnantaja tai se maksetaan työnantajan puolesta, joka ei asu toisessa valtiossa, sekä</p>
                    <p>c) hyvityksellä ei rasiteta kiinteää toimipaikkaa tai kiinteää paikkaa, joka työnantajalla on toisessa valtiossa.</p>
                    <p>3. Edellä tässä artiklassa olevien määräysten estämättä voidaan hyvityksestä, joka saadaan sopimusvaltiossa asuvan henkilön kansainväliseen liikenteeseen käyttämässä laivassa tai ilma-aluksessa tehdystä epäitsenäisestä työstä, verottaa tässä valtiossa.</p>
                </content>
            </article>
            <tblock class="noteEditorial" eId="note_6" finlex:outline="huomautus">
                <p>
                    Ks. myös tämän sopimuksen 
                    <a href="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1993/92#protocol">pöytäkirja.</a>
                </p>
            </tblock>
            <article eId="art_16">
                <num>16 artikla</num>
                <heading>Johtokunnan jäsenen palkkio</heading>
                <content>
                    <p>Johtokunnan jäsenen palkkiosta ja muusta sellaisesta suorituksesta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa toisessa sopimusvaltiossa asuvan yhtiön hallituksen tai muun sellaisen toimielimen jäsenenä, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_17">
                <num>17 artikla</num>
                <heading>Taiteilijat ja urheilijat</heading>
                <content>
                    <p>1. Tämän sopimuksen 14 ja 15 artiklan määräysten estämättä voidaan tulosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa taiteilijana, kuten teatteri- tai elokuvanäyttelijänä, radio- tai televisiotaiteilijana tahi muusikkona, taikka urheilijana, toisessa sopimusvaltiossa harjoittamastaan henkilökohtaisesta toiminnasta, verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Milloin tulo, joka saadaan taiteilijan tai urheilijan tässä ominaisuudessaan harjoittamasta henkilökohtaisesta toiminnasta, ei tule taiteilijalle tai urheilijalle itselleen, vaan toiselle henkilölle, voidaan tästä tulosta, 7, 14 ja 15 artiklan määräysten estämättä, verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa taiteilija tai urheilija harjoittaa toimintaansa.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 1 ja 2 kappaleen määräyksiä ei sovelleta tuloon, joka saadaan taiteilijan tai urheilijan sopimusvaltiossa harjoittamasta toiminnasta, jos vierailu tässä valtiossa on rahoitettu kokonaan tai pääasiallisesti toisen sopimusvaltion tai sen paikallisviranomaisen julkisista varoista. Tässä tapauksessa tuloa verotetaan 7, 14 tai 15 artiklan määräysten mukaan.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_18">
                <num>18 artikla</num>
                <heading>Eläke, elinkorko ja muu sellainen suoritus</heading>
                <content>
                    <p>1. Jollei 19 artiklan 2 kappaleen määräyksistä muuta johdu, verotetaan sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle maksetusta, epäitsenäiseen työhön perustuvasta eläkkeestä ja muusta samanluonteisesta hyvityksestä sekä elinkorosta vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>2. Tämän artiklan 1 ja 3 kappaleen määräysten estämättä, ja jollei 19 artiklan 2 kappaleen määräyksistä muuta johdu,</p>
                    <p>a) verotetaan sopimusvaltion sosiaalivakuutuslainsäädännön tai sopimusvaltion järjestämän julkisen sosiaaliturvan mukaan toistuvasti tai kertakorvauksena maksetusta eläkkeestä ja muusta etuudesta vain tässä valtiossa;</p>
                    <p>b) elinkorko, joka kertyy sopimusvaltiosta ja joka maksetaan toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle, vapautetaan verosta tässä toisessa valtiossa siinä laajuudessa kuin se olisi vapautettu verosta jos elinkoron olisi saanut ensiksi mainitussa valtiossa asuva henkilö.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 1 kappaleen määräysten estämättä sopimusvaltiossa asuneelle luonnolliselle henkilölle, josta on tullut toisessa sopimusvaltiossa asuva, maksetusta eläkkeestä, elinkorosta ja muusta samanluonteisesta hyvityksestä, joka kertyy ensiksi mainitusta valtiosta, voidaan verottaa tässä valtiossa, tämän valtion lainsäädännön mukaan, mutta vero ei saa olla suurempi kuin 15 prosenttia suorituksen kokonaismäärästä. Tämän kappaleen määräyksiä ei sovelleta tällaiseen luonnolliseen henkilöön, jos hän on kansalaisuudeton tai toisen sopimusvaltion kansalainen olematta myös ensiksi mainitun sopimusvaltion kansalainen.</p>
                    <p>4. Sanonnalla "elinkorko" tarkoitetaan tässä artiklassa vahvistettua rahamäärää, joka vahvistettuina ajankohtina joko elinkautena tai yksilöitynä taikka tiettynä aikana toistuvasti maksetaan ja joka perustuu velvoitukseen toimeenpanna maksut täyden raha- tai rahanarvoisen suorituksen (muun kuin tehdyn työn) vastikkeeksi.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_19">
                <num>19 artikla</num>
                <heading>Julkinen palvelus</heading>
                <content>
                    <p>1. a) Hyvityksestä (eläkettä lukuun ottamatta), jonka sopimusvaltio, sen paikallisviranomainen tai julkisyhteisö maksaa luonnolliselle henkilölle epäitsenäisestä työstä, joka tehdään tämän valtion, sen paikallisviranomaisen tai julkisyhteisön palveluksessa, verotetaan vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>b) Tällaisesta hyvityksestä verotetaan kuitenkin vain siinä sopimusvaltiossa, jossa tämä henkilö asuu, jos työ tehdään tässä valtiossa ja</p>
                    <p>1) henkilö on tämän valtion kansalainen; tai</p>
                    <p>2) hänestä ei tullut tässä valtiossa asuvaa ainoastaan tämän työn tekemiseksi.</p>
                    <p>2. a) Eläkkeestä, jonka sopimusvaltio, sen paikallisviranomainen tai julkisyhteisö maksaa, tai joka maksetaan niiden perustamista rahastoista, luonnolliselle henkilölle työstä, joka on tehty tämän valtion, sen paikallisviranomaisen tai julkisyhteisön palveluksessa, verotetaan vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>b) Tällaisesta eläkkeestä verotetaan kuitenkin vain siinä sopimusvaltiossa, jossa tämä henkilö asuu, jos hän on tämän valtion kansalainen.</p>
                    <p>3. Tämän sopimuksen 15, 16 ja 18 artiklan määräyksiä sovelletaan hyvitykseen ja eläkkeeseen, jotka maksetaan sopimusvaltion, sen paikallisviranomaisen tai julkisyhteisön harjoittaman liiketoiminnan yhteydessä tehdystä työstä.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_20">
                <num>20 artikla</num>
                <heading>Opiskelijat</heading>
                <content>
                    <p>Rahamääristä, jotka opiskelija, ammattioppilas tai harjoittelija, joka asuu tai välittömästi ennen oleskeluaan sopimusvaltiossa asui toisessa sopimusvaltiossa ja joka oleskelee ensiksi mainitussa valtiossa yksinomaan koulutuksensa tai harjoittelunsa vuoksi, saa elatustaan, koulutustaan tai harjoitteluaan varten, ei tässä valtiossa veroteta, edellyttäen, että nämä rahamäärät kertyvät tämän valtion ulkopuolella olevista lähteistä.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_21">
                <num>21 artikla</num>
                <heading>Muu tulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa ja jota ei käsitellä tämän sopimuksen edellä olevissa artikloissa, verotetaan vain tässä valtiossa. Tällaisesta tulosta, jos se kertyy toisesta sopimusvaltiosta, voidaan kuitenkin verottaa myös tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Tämän artiklan 1 kappaleen määräyksiä ei sovelleta tuloon, lukuun ottamatta 6 artiklan 2 kappaleessa tarkoitettua kiinteästä omaisuudesta saatua tuloa, jos sopimusvaltiossa asuva tulon saaja harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa liiketoimintaa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta tai harjoittaa tässä toisessa valtiossa itsenäistä ammattitoimintaa siellä olevasta kiinteästä paikasta, ja tulon maksamisen perusteena oleva oikeus tai omaisuus tosiasiallisesti liittyy tähän kiinteään toimipaikkaan tai kiinteään paikkaan. Tässä tapauksessa sovelletaan 7 artiklan tai 14 artiklan määräyksiä.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_22">
                <num>22 artikla</num>
                <heading>Varallisuus</heading>
                <content>
                    <p>1. Varallisuudesta, joka koostuu sopimusvaltiossa asuvan henkilön omistamasta 6 artiklan 2 kappaleessa tarkoitetusta ja toisessa sopimusvaltiossa olevasta kiinteästä omaisuudesta tai sellaisen yhtiön osakkeista, jonka varat pääasiallisesti koostuvat tällaisesta omaisuudesta, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Varallisuudesta, joka koostuu sopimusvaltiossa olevan yrityksen toisessa sopimusvaltiossa olevan kiinteän toimipaikan liikeomaisuuteen kuuluvasta irtaimesta omaisuudesta tai sopimusvaltiossa asuvan henkilön toisessa sopimusvaltiossa itsenäistä ammatinharjoittamista varten käytettävänä olevaan kiinteään paikkaan kuuluvasta irtaimesta omaisuudesta, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>3. Varallisuudesta, joka koostuu sopimusvaltiossa asuvan yrityksen kansainväliseen liikenteeseen käyttämästä laivasta ja ilma-aluksesta sekä tällaisen laivan ja ilma-aluksen käyttämiseen liittyvästä irtaimesta omaisuudesta, verotetaan vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>4. Muunlaisesta sopimusvaltiossa asuvan henkilön varallisuudesta verotetaan vain tässä valtiossa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_23">
                <num>23 artikla</num>
                <heading>Kaksinkertaisen verotuksen poistaminen</heading>
                <content>
                    <p>1. Suomessa kaksinkertainen verotus poistetaan seuraavasti:</p>
                    <p>a) Milloin Suomessa asuvalla henkilöllä on tuloa tai varallisuutta, josta tämän sopimuksen määräysten mukaan voidaan verottaa Latviassa, Suomen on, jollei b) kohdan määräyksestä muuta johdu:</p>
                    <p>1) vähennettävä tämän henkilön tulosta suoritettavasta verosta Latviassa tulosta maksettua veroa vastaava määrä;</p>
                    <p>2) vähennettävä tämän henkilön varallisuudesta suoritettavasta verosta Latviassa varallisuudesta maksettua veroa vastaava määrä.</p>
                    <p>Vähennyksen määrä ei kummassakaan tapauksessa kuitenkaan saa olla suurempi kuin se ennen vähennyksen tekemistä lasketun tulosta tai varallisuudesta suoritettavan veron osa, joka jakautuu sille tulolle tai sille varallisuudelle, josta voidaan verottaa Latviassa.</p>
                    <p>b) Osinko, jonka Latviassa asuva yhtiö maksaa Suomessa asuvalle yhtiölle, vapautetaan Suomen verosta, jos saaja välittömästi hallitsee vähintään 10 prosenttia osingon maksavan yhtiön äänimäärästä.</p>
                    <p>c) Tämän sopimuksen muiden määräysten estämättä voidaan Latviassa asuvaa luonnollista henkilöä, jonka myös katsotaan Suomen verolainsäädännön mukaan 2 artiklassa tarkoitettujen verojen osalta asuvan Suomessa, verottaa Suomessa. Suomen on kuitenkin a) kohdan määräysten mukaan vähennettävä Suomen verosta se Latvian vero, joka on maksettu tulosta tai varallisuudesta. Tämän kohdan määräyksiä sovelletaan vain Suomen kansalaiseen.</p>
                    <p>d) Jos Suomessa asuvan henkilön tulo tai varallisuus on sopimuksen määräyksen mukaan vapautettu verosta Suomessa, Suomi voi kuitenkin määrätessään tämän henkilön muusta tulosta tai varallisuudesta suoritettavan veron määrää ottaa lukuun sen tulon tai varallisuuden, joka on vapautettu verosta.</p>
                    <p>e) Tämän kappaleen a) kohtaa sovellettaessa sanonnan "Latviassa tulosta maksettu vero" katsotaan käsittävän Latvian tuloveron, joka olisi maksettu, jollei verosta olisi myönnetty määräaikaista vapautusta tai veroa alennettu Latvian lainsäädäntöön sisältyvien, taloudellisen kehityksen edistämiseksi tarkoitettujen määräysten mukaan, siinä laajuudessa kuin tämä vero, joka olisi maksettu, liittyy muuhun kuin rahoituksen alalla harjoitetusta toiminnasta saatuun tuloon ja että enintään 25 prosenttia tästä tulosta koostuu korosta tai osakkeiden ja obligaatioiden luovutuksesta saadusta voitosta taikka kolmansista maista saadusta tulosta.</p>
                    <p>f) Tämän kappaleen e) kohdan määräyksiä sovelletaan kymmeneltä ensimmäiseltä sopimuksen soveltamisvuodelta. Sopimusvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat kuitenkin neuvotella keskenään päättääkseen, onko tätä ajanjaksoa pidennettävä.</p>
                    <p>2. Latviassa kaksinkertainen verotus poistetaan seuraavasti:</p>
                    <p>a) Milloin Latviassa asuvalla henkilöllä on tuloa tai varallisuutta, josta tämän sopimuksen määräysten mukaan voidaan verottaa Suomessa, Latvian on, jollei sen kotimainen lainsäädäntö myönnä edullisempaa kohtelua:</p>
                    <p>1) vähennettävä tämän henkilön tulosta suoritettavasta verosta Suomessa tulosta maksettua tuloveroa vastaava määrä;</p>
                    <p>2) vähennettävä tämän henkilön varallisuudesta suoritettavasta verosta Suomessa varallisuudesta maksettua varallisuusveroa vastaava määrä.</p>
                    <p>Vähennyksen määrä ei kummassakaan tapauksessa kuitenkaan saa olla suurempi kuin se ennen vähennyksen tekemistä lasketun Latvian tulo- tai varallisuusveron osa, joka jakautuu sille tulolle tai sille varallisuudelle, josta voidaan verottaa Suomessa.</p>
                    <p>b) Tämän kappaleen a) kohtaa sovellettaessa, milloin Latviassa asuva yhtiö saa osinkoa Suomessa asuvalta yhtiöltä, josta se omistaa vähintään 10 prosenttia tämän yhtiön täyteen äänioikeuteen oikeuttavista osakkeista, Suomessa maksettu vero käsittää ei ainoastaan osingosta maksetun veron, vaan myös siitä yhtiön voitosta suoritetun veron, josta osinko maksettiin.</p>
                    <p>c) Tämän kappaleen a) kohtaa sovellettaessa Suomessa maksettua veroa, jota ei voitaisi määrätä tämän sopimuksen määräysten mukaan ilman 1 kappaleen c) kohdan määräyksiä, ei pidetä Suomessa maksettuna.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_24">
                <num>24 artikla</num>
                <heading>Syrjintäkielto</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltion kansalainen ei toisessa sopimusvaltiossa saa joutua sellaisen verotuksen tai siihen liittyvän velvoituksen kohteeksi, joka on muunlainen tai raskaampi kuin verotus tai siihen liittyvä velvoitus, jonka kohteeksi tämän toisen valtion kansalainen samoissa, erityisesti kotipaikkaa koskevissa, olosuhteissa joutuu tai saattaa joutua. Tämän sopimuksen 1 artiklan määräysten estämättä sovelletaan tätä määräystä myös henkilöön, joka ei asu sopimusvaltiossa tai molemmissa sopimusvaltioissa.</p>
                    <p>2. Kansalaisuudeton henkilö, joka asuu sopimusvaltiossa, ei kummassakaan sopimusvaltiossa saa joutua sellaisen verotuksen tai siihen liittyvän velvoituksen kohteeksi, joka on muunlainen tai raskaampi kuin verotus tai siihen liittyvä velvoitus, jonka kohteeksi kyseessä olevan valtion kansalainen samoissa, erityisesti kotipaikkaa koskevissa, olosuhteissa joutuu tai saattaa joutua.</p>
                    <p>3. Verotus, joka kohdistuu sopimusvaltiossa olevan yrityksen toisessa sopimusvaltiossa olevaan kiinteään toimipaikkaan, ei tässä toisessa valtiossa saa olla epäedullisempi kuin verotus, joka kohdistuu tässä toisessa valtiossa olevaan samanlaista toimintaa harjoittavaan yritykseen. Tämän määräyksen ei katsota velvoittavan sopimusvaltiota myöntämään toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle sellaista henkilökohtaista vähennystä verotuksessa, vapautusta verosta tai alennusta veroon siviilisäädyn taikka perheen huoltovelvollisuuden johdosta, joka myönnetään omassa valtiossa asuvalle henkilölle.</p>
                    <p>4. Muussa kuin sellaisessa tapauksessa, jossa 9 artiklan 1 kappaleen, 11 artiklan 7 kappaleen tai 12 artiklan 6 kappaleen määräyksiä sovelletaan, ovat korko, rojalti ja muu maksu, jotka sopimusvaltiossa oleva yritys suorittaa toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle, vähennyskelpoisia tämän yrityksen verotettavaa tuloa määrättäessä samoin ehdoin kuin maksu ensiksi mainitussa valtiossa asuvalle henkilölle. Samoin on sopimusvaltiossa olevan yrityksen velka toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle vähennyskelpoinen tämän yrityksen verotettavaa varallisuutta määrättäessä samoin ehdoin kuin velka ensiksi mainitussa valtiossa asuvalle henkilölle.</p>
                    <p>5. Sopimusvaltiossa oleva yritys, jonka pääoman toisessa sopimusvaltiossa asuva henkilö tai siellä asuvat henkilöt välittömästi tai välillisesti joko kokonaan tai osaksi omistavat tai josta he tällä tavoin määräävät, ei ensiksi mainitussa valtiossa saa joutua sellaisen verotuksen tai siihen liittyvän velvoituksen kohteeksi, joka on muunlainen tai raskaampi kuin verotus tai siihen liittyvä velvoitus, jonka kohteeksi ensiksi mainitussa valtiossa oleva muu samanluonteinen yritys joutuu tai saattaa joutua.</p>
                    <p>6. Tämän sopimuksen 2 artiklan estämättä sovelletaan tämän artiklan määräyksiä kaikenlaatuisiin veroihin.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_25">
                <num>25 artikla</num>
                <heading>Keskinäinen sopimusmenettely</heading>
                <content>
                    <p>1. Jos henkilö katsoo, että sopimusvaltion tai molempien sopimusvaltioiden toimenpiteet ovat johtaneet tai johtavat hänen osaltaan verotukseen, joka on tämän sopimuksen määräysten vastainen, hän voi saattaa asiansa sen sopimusvaltion toimivaltaisen viranomaisen käsiteltäväksi, jossa hän asuu tai, jos kysymyksessä on 24 artiklan 1 kappaleen soveltaminen, jonka kansalainen hän on, ilman että tämä vaikuttaa hänen oikeuteensa käyttää näiden valtioiden sisäisessä oikeusjärjestyksessä olevia oikeussuojakeinoja. Asia on saatettava käsiteltäväksi kolmen vuoden kuluessa siitä kun henkilö sai tiedon toimenpiteestä, joka on aiheuttanut sopimuksen määräysten vastaisen verotuksen.</p>
                    <p>2. Jos toimivaltainen viranomainen havaitsee huomautuksen perustelluksi, mutta ei itse voi saada aikaan tyydyttävää ratkaisua, viranomaisen on pyrittävä toisen sopimusvaltion toimivaltaisen viranomaisen kanssa keskinäisin sopimuksin ratkaisemaan asia siinä tarkoituksessa, että vältetään verotus, joka on sopimuksen vastainen. Siinä tapauksessa, että toimivaltaiset viranomaiset pääsevät sopimukseen, sopimusvaltiot palauttavat veroa tai myöntävät veronhyvitystä tehdyn sopimuksen mukaisesti. Tehty sopimus pannaan täytäntöön sopimusvaltioiden sisäisessä lainsäädännössä olevien aikarajojen estämättä.</p>
                    <p>3. Sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on pyrittävä keskinäisin sopimuksin ratkaisemaan sopimuksen tulkinnassa tai soveltamisessa syntyvät vaikeudet tai epätietoisuutta aiheuttavat kysymykset. Ne voivat myös neuvotella keskenään kaksinkertaisen verotuksen poistamiseksi sellaisissa tapauksissa, joita sopimus ei käsitä.</p>
                    <p>4. Sopimusvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat olla välittömässä yhteydessä keskenään sopimukseen pääsemiseksi niissä tapauksissa, jotka mainitaan edellä olevissa kappaleissa. Jos suullisten keskustelujen katsotaan helpottavan sopimukseen pääsemistä, voidaan tällaiset keskustelut käydä toimikunnassa, johon kuuluu sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten edustajia.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_26">
                <num>26 artikla</num>
                <heading>Tietojen vaihtaminen</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on vaihdettava keskenään sellaisia tietoja, jotka ovat välttämättömiä tämän sopimuksen tai sopimusvaltioiden sopimuksen piiriin kuuluvia veroja koskevan sisäisen lainsäädännön määräysten soveltamiseksi, mikäli tämän lainsäädännön perusteella tapahtuva verotus ei ole sopimuksen vastainen. Sopimuksen 1 artikla ei rajoita tietojen vaihtamista. Sopimusvaltion vastaanottamia tietoja on käsiteltävä salaisina samalla tavalla kuin tämän valtion sisäisen lainsäädännön perusteella saatuja tietoja ja niitä saadaan ilmaista vain henkilöille tai viranomaisille (niihin luettuina tuomioistuimet ja hallintoelimet), jotka määräävät, kantavat tai perivät sopimuksen piiriin kuuluvia veroja tai käsittelevät näitä veroja koskevia syytteitä tai valituksia. Näiden henkilöiden tai viranomaisten on käytettävä tietoja vain tällaisiin tarkoituksiin. Ne saavat ilmaista tietoja julkisessa oikeudenkäynnissä tai tuomioistuimen ratkaisuissa.</p>
                    <p>2. Tämän artiklan 1 kappaleen määräysten ei katsota velvoittavan sopimusvaltiota:</p>
                    <p>a) ryhtymään hallintotoimiin, jotka poikkeavat tämän sopimusvaltion tai toisen sopimusvaltion lainsäädännöstä ja hallintokäytännöstä;</p>
                    <p>b) antamaan tietoja, joita tämän sopimusvaltion tai toisen sopimusvaltion lainsäädännön mukaan tai säännönmukaisen hallintomenettelyn puitteissa ei voida hankkia;</p>
                    <p>c) antamaan tietoja, jotka paljastaisivat liikesalaisuuden taikka teollisen, kaupallisen ja ammatillisen salaisuuden tai elinkeinotoiminnassa käytetyn menettelytavan, taikka tietoja, joiden ilmaiseminen olisi vastoin yleistä järjestystä (ordre public).</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_27">
                <num>27 artikla</num>
                <heading>Virka-apu perimisessä</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltiot sitoutuvat antamaan toisilleen virka-apua verovelvollisen verovelkojen perimisessä, mikäli veron määrä on lopullisesti määrätty virka-apua pyytävän sopimusvaltion lainsäädännön mukaan.</p>
                    <p>2. Siinä tapauksessa, että sopimusvaltio esittää pyynnön sellaisten verojen perimisestä, jotka toinen sopimusvaltio on hyväksynyt perittäväksi, on tämän toisen valtion perittävä nämä verot sen omien verojen perimisessä sovellettavan lainsäädännön mukaan ikään kuin näin perittävät verot olisivat sen omia veroja.</p>
                    <p>3. Sopimusvaltion esittämään perimispyyntöön on liitettävä sellainen todistus, joka tämän valtion lainsäädännössä vaaditaan sen selvittämiseksi että verovelvollisen verovelat on lopullisesti määrätty.</p>
                    <p>4. Milloin sopimusvaltion verosaaminen ei ole lopullisesti määrätty muutoksenhaun tai muun menettelyn johdosta, tämä valtio voi suojatakseen verotulonsa pyytää toista sopimusvaltiota ryhtymään puolestaan sellaisiin väliaikaisiin turvaamistoimenpiteisiin, jotka ovat toisen valtion käytettävissä tämän toisen valtion lainsäädännön mukaan. Jos toinen valtio hyväksyy tämän pyynnön, on tämän toisen valtion ryhdyttävä näihin väliaikaisiin turvaamistoimenpiteisiin ikään kuin ensiksi mainitulle valtiolle velkana olevat verot olisivat tämän toisen valtion omia veroja.</p>
                    <p>5. Sopimusvaltio saa esittää 3 tai 4 kappaleen mukaisen pyynnön vain siltä osin kuin verovelvollisella, jolla on verovelka, ei ole tässä valtiossa riittävästi varoja, joista verovelka voitaisiin periä.</p>
                    <p>6. Sopimusvaltion, jossa veroa peritään tämän artiklan määräysten mukaan, on heti siirrettävä näin peritty määrä sille sopimusvaltiolle, jonka lukuun veroa perittiin, vähennettynä 7 kappaleen b) kohdassa tarkoitetuilla kuluilla, joita ei voida pitää tavanomaisina.</p>
                    <p>7. Jollei sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välillä ole toisin sovittu,</p>
                    <p>a) sopimusvaltion on vastattava itse sille virka-avun antamisesta aiheutuneista tavanomaisista kuluista,</p>
                    <p>b) sopimusvaltion on vastattava toiselle sopimusvaltiolle sellaisista tälle toiselle valtiolle virka-avun antamisesta aiheutuneista kuluista, joita ei voida pitää tavanomaisina, ja ne on korvattava tämän toisen valtion, ensiksi mainitun valtion puolesta, perimän määrän suuruudesta riippumatta.</p>
                    <p>Heti kun sopimusvaltio ennakoi, että saattaa syntyä kuluja, joita ei voida pitää tavanomaisina, sen on ilmoitettava tästä toiselle sopimusvaltiolle ja annettava näiden kulujen määrästä arvio.</p>
                    <p>8. Tässä artiklassa sanonnalla "verot" tarkoitetaan niitä veroja, joihin sopimusta sovelletaan sekä näihin veroihin liittyviä korkoja ja sakkomaksuja.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_28">
                <num>28 artikla</num>
                <heading>Diplomaattisten edustustojen ja konsuliedustustojen jäsenet</heading>
                <content>
                    <p>Tämä sopimus ei vaikuta niihin verotuksellisiin erioikeuksiin, jotka kansainvälisen oikeuden yleisten sääntöjen tai erityisten sopimusten määräysten mukaan myönnetään diplomaattisten edustustojen tai konsuliedustustojen jäsenille.</p>
                </content>
            </article>
            <p>
                <embeddedStructure class="mli-replacement">
                    <p>
                        <authorialNote>
                            <p>
                                Seuraavaa yleissopimuksen 7 artiklan 1 kappaletta sovelletaan tämän sopimuksen määräyksiin, jotka korvataan sillä:
                                <authorialNote marker="2" placement="bottom">
                                    <p>Yleissopimuksen 35 artiklan 1 ja 3 kappaleen mukaisesti Suomen tasavalta alkaa soveltaa yleissopimuksen 7 artiklan 1 kappaletta tähän sopimukseen:</p>
                                    <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta määriin, jotka maksetaan tai hyvitetään verosopimusosapuolen ulkopuolella asuville, jos tällaiset verot aiheuttava tapahtuma tapahtuu 1 päivänä tammikuuta 2021 tai sen jälkeen; ja</p>
                                    <p>b) kaikkien muiden Suomen tasavallan kantamien verojen osalta veroihin, jotka kannetaan 1 päivänä tammikuuta 2021 tai sen jälkeen alkavilla verokausilla;</p>
                                    <p>sekä</p>
                                    <p>Yleissopimuksen 35 artiklan 1 kappaleen mukaisesti Latvian tasavalta alkaa soveltaa yleissopimuksen 7 artiklan 1 kappaletta tähän sopimukseen:</p>
                                    <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta määriin, jotka maksetaan tai hyvitetään verosopimusosapuolen ulkopuolella asuville, jos tällaiset verot aiheuttava tapahtuma tapahtuu 1 päivänä tammikuuta 2021 tai sen jälkeen; ja</p>
                                    <p>b) kaikkien muiden Latvian tasavallan kantamien verojen osalta veroihin, jotka kannetaan 1 päivänä elokuuta 2020 tai sen jälkeen alkavilla verokausilla.</p>
                                </authorialNote>
                            </p>
                        </authorialNote>
                    </p>
                    <p>
                        <i>(Käännös)</i>
                    </p>
                    <article>
                        <num>YLEISSOPIMUKSEN 7 ARTIKLA – SOPIMUSTEN VÄÄRINKÄYTÖN ESTÄMINEN (PPT-määräys)</num>
                        <content>
                            <p>
                                [
                                <i>Sopimukseen</i>
                                ] perustuvaa etuutta ei, [
                                <i>sopimuksen</i>
                                ] määräysten estämättä, myönnetä tulon tai varallisuuden osalta, jos on kohtuullista päätellä ottaen huomioon kaikki asiaa koskevat tosiasiat ja olosuhteet, että tämän etuuden hankkiminen oli yksi sellaisen järjestelyn tai transaktion pääasiallisista tarkoituksista, joka välittömästi tai välillisesti johti tähän etuuteen, paitsi jos selvitetään, että tämän etuuden myöntäminen olisi näissä olosuhteissa [
                                <i>sopimuksen</i>
                                ] asiaa koskevien määräysten tavoitteen ja tarkoituksen mukaista.
                            </p>
                        </content>
                    </article>
                </embeddedStructure>
            </p>
            <article eId="art_29">
                <num>29 artikla</num>
                <heading>Voimaantulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltioiden hallitukset ilmoittavat toisilleen täyttäneensä valtiosäännössään tämän sopimuksen voimaantulolle asetetut edellytykset.</p>
                    <p>2. Sopimus tulee voimaan kolmantenakymmenentenä päivänä siitä päivästä, jona myöhempi 1 kappaleessa tarkoitetuista ilmoituksista on tehty, ja sen määräyksiä sovelletaan molemmissa sopimusvaltioissa:</p>
                    <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta, tuloon, joka saadaan sitä vuotta, jona sopimus tulee voimaan, lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen;</p>
                    <p>b) muiden tulosta suoritettavien verojen ja varallisuudesta suoritettavien verojen osalta, veroihin, jotka määrätään sitä vuotta, jona sopimus tulee voimaan, lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen alkavilta verovuosilta.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_30">
                <num>30 artikla</num>
                <heading>Päättyminen</heading>
                <content>
                    <p>Tämä sopimus on voimassa, kunnes jompikumpi sopimusvaltio sen irtisanoo. Kumpikin sopimusvaltio voi irtisanoa sopimuksen diplomaattista tietä tekemällä kirjallisen irtisanomisilmoituksen vähintään kuusi kuukautta ennen kunkin kalenterivuoden päättymistä. Tässä tapauksessa sopimuksen soveltaminen lakkaa molemmissa sopimusvaltioissa:</p>
                    <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta, tuloon, joka saadaan sitä vuotta, jona irtisanomisilmoitus tehdään, lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen;</p>
                    <p>b) muiden tulosta suoritettavien verojen ja varallisuudesta suoritettavien verojen osalta, veroihin, jotka määrätään sitä vuotta, jona irtisanomisilmoitus tehdään, lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen alkavilta verovuosilta.</p>
                    <p>Tämän vakuudeksi ovat allekirjoittaneet, asianmukaisesti siihen valtuutettuina, allekirjoittaneet tämän sopimuksen.</p>
                    <p>Tehty Helsingissä 23 päivänä maaliskuuta 1993 kahtena englanninkielisenä kappaleena.</p>
                </content>
            </article>
            <hcontainer name="attachments">
                <hcontainer eId="protocol" name="attachment">
                    <heading>Pöytäkirja</heading>
                    <content>
                        <p>Allekirjoitettaessa tänään sopimusta Suomen tasavallan ja Latvian tasavallan välillä tulo- ja varallisuusveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi (jäljempänä "sopimus") allekirjoittaneet ovat sopineet seuraavista määräyksistä, jotka ovat sopimuksen olennainen osa:</p>
                        <tblock>
                            <num>1. Sopimuksen määräykset</num>
                            <p>Sanonnalla "julkisyhteisö" tarkoitetaan mitä tahansa sopimusvaltion lainsäädännön mukaan perustettua julkisluonteista oikeudellista yhteenliittymää, jossa ainoastaan tämä valtio itse, sen valtiollinen osa tai paikallisviranomainen on osakkaana.</p>
                        </tblock>
                        <tblock>
                            <num>2. Sopimuksen 7 artiklan 3 kappale</num>
                            <p>Sopimusvaltiossa vähennyksinä myönnettäviin menoihin sisältyvät ainoastaan ne menot, jotka tämän valtion sisäisen lainsäädännön mukaan ovat vähennyskelpoisia.</p>
                        </tblock>
                        <tblock>
                            <num>3. Sopimuksen 8 artikla</num>
                            <p>Sanontaa "tulo, jonka sopimusvaltiossa oleva yritys saa laivan käyttämisestä kansainväliseen liikenteeseen" on tulkittava OECD:n tulo- ja varallisuusveroja koskevan mallisopimuksen (1992) 8 artiklaa koskevan kommentaarin 7–14 kappaleen mukaan eikä sanonta missään tapauksessa käsitä tuloa, joka saadaan sataman, varastotilan, terminaalilaitteiden, lastaus- tai purkausvarusteiden, tai muun samankaltaisen maalla olevan omaisuuden käyttämisestä tai omistamisesta, paitsi milloin tämä tulo välittömästi liittyy yrityksen käyttämiin tällaisiin laivoihin.</p>
                        </tblock>
                        <tblock>
                            <num>4. Sopimuksen 11 artiklan 3 d) kappale</num>
                            <p>Henkilöä pidetään läheisenä toiseen henkilöön nähden, milloin henkilöllä yksin tai yhdessä yhden tai usean läheisen henkilön kanssa välittömästi tai välillisesti on yli 50 prosentin osuus toiseen henkilöön tai milloin yhdellä tai useammalla henkilöllä yksin tai yhdessä yhden tai usean läheisen henkilön kanssa välittömästi tai välillisesti on yli 50 prosentin osuus molempiin näihin henkilöihin.</p>
                        </tblock>
                        <tblock>
                            <num>5. Sopimuksen 12 artiklan 2 kappale</num>
                            <p>Sanonnan "rojalti" ei katsota käsittävän suorituksia, jotka saadaan hiilivetyesiintymän tutkimiseen ja ottamiseen käytettyjen porauslauttojen tai samanluonteiseen käyttöön tarkoitettujen laitteiden käytöstä.</p>
                        </tblock>
                        <tblock>
                            <num>6. Sopimuksen 12 artiklan 3 kappale</num>
                            <p>Teollisen, kaupallisen tai tieteellisen välineistön vuokrauksesta (leasing) saatu tulo sisältyy 12 artiklan 3 kappaleessa määriteltyyn sanontaan "rojalti".</p>
                        </tblock>
                        <tblock>
                            <num>7. Sopimuksen 15 artiklan 2 kappale</num>
                            <p>Sopimuksen 15 artiklan 2 kappaleen määräyksiä ei sovelleta vuokrattuun työntekijään. Edellä olevaa lausetta sovellettaessa pidetään sopimusvaltiossa asuvaa työntekijää vuokrattuna, milloin joku (vuokranantaja) asettaa hänet käytettäväksi työn tekemistä varten toisen henkilön (toimeksiantajan) toisessa sopimusvaltiossa olevassa liiketoiminnassa, edellyttäen, että toimeksiantaja asuu tässä toisessa valtiossa tai että hänellä on siellä kiinteä toimipaikka ja että vuokranantaja ei vastaa työn tuloksesta eikä kanna siihen liittyvää riskiä.</p>
                            <p>Ratkaistaessa kysymystä, onko työntekijää pidettävä vuokrattuna, on tehtävä kokonaisarviointi, jossa erityisesti otetaan huomioon:</p>
                            <p>a) kuuluuko työn yleinen johto ja ohjaus toimeksiantajalle,</p>
                            <p>b) tehdäänkö työ työpaikalla, joka on toimeksiantajan määräämisvallan alainen ja josta hän vastaa,</p>
                            <p>c) lasketaanko vuokranantajalle suoritettava hyvitys käytetyn ajan mukaan tai muun, hyvityksen ja työntekijän saaman palkan välisen yhteyden perusteella,</p>
                            <p>d) asettaako toimeksiantaja suurimman osan työvälineistä ja tarvikkeista käytettäväksi, ja</p>
                            <p>e) jos vuokranantaja ei yksipuolisesti määrää työntekijöiden lukumäärää ja niiden soveliaisuutta.</p>
                            <p>Tämän vakuudeksi ovat allekirjoittaneet, asianmukaisesti siihen valtuutettuina, allekirjoittaneet tämän pöytäkirjan.</p>
                            <p>Tehty Helsingissä 23 päivänä maaliskuuta 1993 kahtena englanninkielisenä kappaleena.</p>
                        </tblock>
                    </content>
                </hcontainer>
            </hcontainer>
        </mainBody>
    </doc>
</akomaNtoso>
