<akomaNtoso xmlns="http://docs.oasis-open.org/legaldocml/ns/akn/3.0" xmlns:finlex="http://data.finlex.fi/schema/finlex">
    <doc name="main">
        <meta>
            <identification source="#organization_fi.finlex">
                <FRBRWork>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/2023/30/!main"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/2023/30"/>
                    <FRBRdate date="2023-05-11" name="dateIssued"/>
                    <FRBRauthor as="#role_author" href="#organization_fi.ministry-of-finance"/>
                    <FRBRcountry value="fi"/>
                    <FRBRsubtype value="tax-treaty-consolidated"/>
                    <FRBRnumber value="30"/>
                </FRBRWork>
                <FRBRExpression>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/2023/30/fin@/!main"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/2023/30/fin@"/>
                    <FRBRdate date="2023-05-11" name="dateIssued"/>
                    <FRBRauthor as="#role_author" href="#organization_fi.ministry-of-finance"/>
                    <FRBRlanguage language="fin"/>
                </FRBRExpression>
                <FRBRManifestation>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/2023/30/fin@/!main.xml"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/2023/30/fin@.akn"/>
                    <FRBRdate date="2025-02-21" name="dateProduced"/>
                    <FRBRauthor as="#role_editor" href="#organization_fi.finlex"/>
                    <FRBRformat value="xml"/>
                </FRBRManifestation>
            </identification>
            <references source="#organization_fi.finlex">
                <TLCOrganization eId="organization_fi.finlex" href="/akn/ontology/organization/fi.finlex" showAs="Finlex"/>
                <TLCRole eId="role_author" href="/akn/ontology/role/author" showAs="Tekijä"/>
                <TLCRole eId="role_editor" href="/akn/ontology/role/editor" showAs="Toimittaja"/>
                <TLCOrganization eId="organization_fi.ministry-of-finance" href="/akn/ontology/organization/fi.ministry-of-finance" showAs="Valtiovarainministeriö"/>
            </references>
            <proprietary source="#organization_fi.finlex">
                <finlex:documentYear>2023</finlex:documentYear>
                <finlex:broughtIntoForceBy>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/2023/29"/>
                    </finlex:treatyReference>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/2023/30"/>
                    </finlex:treatyReference>
                    <finlex:statuteReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/act/statute/2022/1121"/>
                    </finlex:statuteReference>
                    <finlex:statuteReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/act/statute/2023/818"/>
                    </finlex:statuteReference>
                </finlex:broughtIntoForceBy>
                <finlex:treatyParty code="al">Albania</finlex:treatyParty>
                <finlex:isSynthesised>false</finlex:isSynthesised>
            </proprietary>
        </meta>
        <preface>
            <p>
                <docNumber>29-30/2023</docNumber>
                <docTitle>Sopimus Suomen tasavallan hallituksen ja Albanian tasavallan ministerineuvoston välillä tuloveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen poistamiseksi ja veron kiertämisen ja välttämisen estämiseksi</docTitle>
            </p>
        </preface>
        <preamble>
            <p class="title">Sopimus Suomen tasavallan hallituksen ja Albanian tasavallan ministerineuvoston välillä tuloveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen poistamiseksi ja veron kiertämisen ja välttämisen estämiseksi</p>
            <p>Suomen tasavallan hallitus ja Albanian tasavallan ministerineuvosto,</p>
            <p>jotka haluavat tehdä sopimuksen tuloveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen
    poistamiseksi luomatta tilaisuuksia verottamatta jäämiseen tai alennettuun verotukseen veron
    kiertämisellä tai välttämisellä (mukaan lukien treaty shopping -järjestelyt, joilla tähdätään
    tässä sopimuksessa määrättyjen huojennusten hankkimiseen kolmansilla lainkäyttöalueilla asuvien
    henkilöiden välilliseksi hyödyksi),</p>
            <p>ovat sopineet seuraavasta:</p>
        </preamble>
        <mainBody>
            <article eId="art_1">
                <num>1 artikla</num>
                <heading>Sopimuksen piiriin kuuluvat henkilöt</heading>
                <content>
                    <p>Tätä sopimusta sovelletaan henkilöihin,jotka asuvat sopimusvaltiossa tai molemmissa
      sopimusvaltioissa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_2">
                <num>2 artikla</num>
                <heading>Sopimuksen piiriin kuuluvat verot</heading>
                <content>
                    <p>1. Tätä sopimusta sovelletaan sopimusvaltion tai sen paikallisviranomaisten lukuun
      määrättäviin tuloveroihin niiden kantotavasta riippumatta.</p>
                    <p>2. Tulon perusteella suoritettavina veroina pidetään kaikkia kokonaistulon taikka
      tulon osan perusteella suoritettavia veroja, niihin luettuina irtaimen tai kiinteän omaisuuden
      luovutuksesta saadun voiton perusteella suoritettavat verot sekä arvonnousun perusteella
      suoritettavat verot.</p>
                    <p>3. Tällä hetkellä olemassa olevat verot, joihin sopimusta sovelletaan, ovat
      erityisesti:</p>
                    <p>a) Albaniassa:</p>
                    <p>i) tuloverot (tatimet mbi te ardhurat), niihin luettuina yrityksen voittoihin
      sovellettava vero (duke perfshire tatimin mbi fitimin), luonnollisen henkilön tulovero
      (tatimin mbi te ardhura personale) ja irtaimen tai kiinteän omaisuuden luovutuksesta
      suoritettava myyntivoittovero (tatimin e te ardhurave nga kapitali ose nga tjetersimi i
      pasurive te luajshme dhe te paluajtshme); ja</p>
                    <p>ii) pienimuotoisen liiketoiminnan yksinkertaistettu voitosta kannettava vero (tatimi I
      thjeshtuar mbi fitimin per biznesin e vogel);</p>
                    <p>(jäljempänä ”Albanian vero”);</p>
                    <p>b) Suomessa:</p>
                    <p>i) valtion tuloverot;</p>
                    <p>ii) yhteisöjen tuloverot;</p>
                    <p>iii) kunnallisvero;</p>
                    <p>iv) kirkollisvero;</p>
                    <p>v) korkotulon lähdevero; ja</p>
                    <p>vi) rajoitetusti verovelvollisen lähdevero;</p>
                    <p>(jäljempänä ”Suomen vero”).</p>
                    <p>4. Sopimusta sovelletaan myös kaikkiin samanlaisiin tai pääasiallisesti
      samanluonteisiin veroihin, joita on sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen suoritettava tällä
      hetkellä suoritettavien verojen ohella tai asemesta. Sopimusvaltioiden toimivaltaisten
      viranomaisten on ilmoitettava toisilleen verolainsäädäntöönsä tehdyistä merkittävistä
      muutoksista.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_3">
                <num>3 artikla</num>
                <heading>Yleiset määritelmät</heading>
                <content>
                    <p>1. Tässä sopimuksessa, jollei asiayhteydestä muuta johdu:</p>
                    <p>a) ”Albania” tarkoittaa Albanian tasavaltaa, ja maantieteellisessä merkityksessä
      käytettynä, Albanian tasavallan aluetta mukaan lukien aluevedet ja ilmatila ja kaikki
      aluevesien ulkopuoliset alueet, joilla Albanian tasavalta sisäisen lainsäädäntönsä ja
      kansainvälisen oikeuden mukaisesti voi käyttää oikeuksia merenpohjan ja sen sisustan sekä
      niiden luonnonvarojen osalta;</p>
                    <p>b) ”Suomi” tarkoittaa Suomen tasavaltaa ja, maantieteellisessä merkityksessä
      käytettynä, Suomen tasavallan aluetta ja Suomen tasavallan aluevesiin rajoittuvia alueita,
      joilla Suomi lainsäädäntönsä mukaan ja kansainvälisen oikeuden mukaisesti saa käyttää
      oikeuksiaan merenpohjan ja sen sisustan sekä niiden yläpuolella olevien vesien luonnonvarojen
      tutkimiseen ja hyväksikäyttöön;</p>
                    <p>c) ”henkilö” käsittää luonnollisen henkilön, yhtiön ja muun henkilöiden
      yhteenliittymän;</p>
                    <p>d) ”yhtiö” tarkoittaa oikeushenkilöä tai muuta, jota verotuksessa käsitellään
      oikeushenkilönä;</p>
                    <p>e) sanontaa ”yritys” sovelletaan kaikkeen liiketoiminnan harjoittamiseen;</p>
                    <p>f) ”sopimusvaltio” ja ”toinen sopimusvaltio” tarkoittavat Albanian tasavaltaa ja
      Suomen tasavaltaa sen mukaan kuin asiayhteys edellyttää;</p>
                    <p>g) ”sopimusvaltiossa oleva yritys” ja ”toisessa sopimusvaltiossa oleva yritys”
      tarkoittavat yritystä, jota sopimusvaltiossa asuva henkilö harjoittaa, ja vastaavasti
      yritystä, jota toisessa sopimusvaltiossa asuva henkilö harjoittaa;</p>
                    <p>h) ”kansalainen” tarkoittaa sopimusvaltion osalta</p>
                    <p>i) luonnollista henkilöä, jolla on tämän sopimusvaltion kansalaisuus; ja</p>
                    <p>ii) oikeushenkilöä, yhtymää tai muuta yhteenliittymää, joka on muodostettu tässä
      sopimusvaltiossa voimassa olevan lainsäädännön mukaan;</p>
                    <p>i) ”kansainvälinen liikenne” tarkoittaa kuljetusta laivalla tai ilma-aluksella, jota
      sopimusvaltiossa oleva yritys käyttää, paitsi milloin laivaa tai ilma-alusta käytetään
      ainoastaan toisessa sopimusvaltiossa olevien paikkojen välillä;</p>
                    <p>j) ”toimivaltainen viranomainen” tarkoittaa</p>
                    <p>i) Albaniassa valtiovarainministeriötä tai valtiovarainministeriön valtuutettua
      edustajaa;</p>
                    <p>ii) Suomessa: valtiovarainministeriötä, sen valtuuttamaa edustajaa tai sitä
      viranomaista, jonka valtiovarainministeriö määrää toimivaltaiseksi viranomaiseksi;</p>
                    <p>k) ”liiketoiminta” käsittää vapaan ammatin ja muun itsenäisen toiminnan
      harjoittamisen.</p>
                    <p>2. Kun sopimusvaltio jonakin ajankohtana soveltaa sopimusta, katsotaan, jollei
      asiayhteydestä muuta johdu, jokaisella sanonnalla, jota ei ole sopimuksessa määritelty, olevan
      se merkitys, joka sillä tänä ajankohtana on tämän valtion niitä veroja koskevan lainsäädännön
      mukaan, joihin sopimusta sovelletaan, ja tässä valtiossa sovellettavan verolainsäädännön
      mukaisella merkityksellä on etusija sanonnalle tämän valtion muussa lainsäädännössä annettuun
      merkitykseen nähden.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_4">
                <num>4 artikla</num>
                <heading>Sopimusvaltiossa asuva henkilö</heading>
                <content>
                    <p>1. Tätä sopimusta sovellettaessa sanonnalla ”sopimusvaltiossa asuva henkilö”
      tarkoitetaan henkilöä, joka tämän valtion lainsäädännön mukaan on siellä verovelvollinen
      domisiilin, asumisen, liikkeen johtopaikan, perustamispaikan tai muun sellaisen seikan
      nojalla, ja sanonta käsittää myös tämän valtion ja sen julkisyhteisön tai
      paikallisviranomaisen. Sanonta ei kuitenkaan käsitä henkilöä, joka on tässä valtiossa
      verovelvollinen vain tässä valtiossa olevista lähteistä saadun tulon perusteella.</p>
                    <p>2. Milloin luonnollinen henkilö 1 kohdan määräysten mukaan asuu kummassakin
      sopimusvaltiossa, hänen asemansa määritetään seuraavasti:</p>
                    <p>a) hänen katsotaan asuvan vain siinä valtiossa, jossa hänen käytettävänään on
      vakinainen asunto; jos hänen käytettävänään on vakinainen asunto molemmissa valtioissa, hänen
      katsotaan asuvan vain siinä valtiossa, johon hänen henkilökohtaiset ja taloudelliset suhteensa
      ovat kiinteämmät (elinetujen keskus);</p>
                    <p>b) jos ei voida ratkaista, kummassa valtiossa hänen elinetujensa keskus on, tai jos
      hänen käytettävänään ei ole vakinaista asuntoa kummassakaan valtiossa, hänen katsotaan asuvan
      vain siinä valtiossa, jossa hän oleskelee pysyvästi;</p>
                    <p>c) jos hän oleskelee pysyvästi kummassakin valtiossa tai ei oleskele pysyvästi
      kummassakaan niistä, hänen katsotaan asuvan vain siinä valtiossa, jonka kansalainen hän
      on;</p>
                    <p>d) jos hän on kummankin valtion kansalainen tai ei ole kummankaan valtion kansalainen,
      sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ratkaistava asia keskinäisellä
      sopimuksella.</p>
                    <p>3. Milloin muu kuin luonnollinen henkilö 1 kohdan määräysten mukaan asuu molemmissa
      sopimusvaltioissa, sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on pyrittävä määrittämään
      keskinäisellä sopimuksella se valtio, jossa henkilön katsotaan asuvan tätä sopimusta
      sovellettaessa, ottaen huomioon henkilön tosiasiallisen johdon sijaintipaikka ja
      perustamispaikka tai muu muodostamispaikka sekä muut olennaiset seikat. Jos tällaista
      sopimusta ei ole, kyseisellä henkilöllä ei ole oikeutta tässä sopimuksessa määrättyyn
      verohuojennukseen tai verovapautukseen, paitsi siltä osin ja sillä tavalla kuin
      sopimusvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_5">
                <num>5 artikla</num>
                <heading>Kiinteä toimipaikka</heading>
                <content>
                    <p>1. Tätä sopimusta sovellettaessa sanonnalla ”kiinteä toimipaikka” tarkoitetaan
      kiinteää liikepaikkaa, josta yrityksen toimintaa kokonaan tai osaksi harjoitetaan.</p>
                    <p>2. Sanonta ”kiinteä toimipaikka” käsittää erityisesti:</p>
                    <p>a) johdon sijaintipaikan;</p>
                    <p>b) sivuliikkeen;</p>
                    <p>c) toimiston;</p>
                    <p>d) tehtaan;</p>
                    <p>e) työpajan; ja</p>
                    <p>f) kaivoksen, öljy- tai kaasulähteen, louhoksen tai muun paikan, josta luonnonvaroja
      otetaan.</p>
                    <p>3. Sanonta ”kiinteä toimipaikka” käsittää myös:</p>
                    <p>a) rakennustyömaan tai rakentamis- tai asennusprojektin, mutta vain, jos työmaa tai
      projekti kestää yli yhdeksän kuukautta;</p>
                    <p>b) palvelut, niihin luettuina konsulttipalvelut, joita yritys pitää sopimusvaltiossa
      saatavana palvelukseensa tätä tarkoitusta varten ottamiensa työntekijöiden tai muun
      henkilöstön välityksellä, mutta vain jos tällainen toiminta kestää (saman projektin tai
      keskenään yhteydessä olevien projektien osalta) tässä valtiossa yhdessä jaksossa tai
      useammassa jaksossa yhteensä yli yhdeksän kuukautta kahdentoista kuukauden jakson
      aikana.</p>
                    <p>4. Tämän artiklan edellä olevien määräysten estämättä sanonnan ”kiinteä toimipaikka”
      ei katsota käsittävän:</p>
                    <p>a) järjestelyjä, jotka on tarkoitettu ainoastaan yritykselle kuuluvien tavaroiden
      varastoimista, näytteillä pitämistä tai luovuttamista varten;</p>
                    <p>b) yritykselle kuuluvan tavaravaraston pitämistä ainoastaan varastoimista, näytteillä
      pitämistä tai luovuttamista varten;</p>
                    <p>c) yritykselle kuuluvan tavaravaraston pitämistä ainoastaan toisen yrityksen toimesta
      tapahtuvaa muokkaamista tai jalostamista varten;</p>
                    <p>d) kiinteän liikepaikan pitämistä ainoastaan tavaroiden ostamiseksi tai tietojen
      keräämiseksi yritykselle;</p>
                    <p>e) kiinteän liikepaikan pitämistä ainoastaan muun luonteeltaan valmistelevan tai
      avustavan toiminnan harjoittamiseksi yritykselle;</p>
                    <p>f) kiinteän liikepaikan pitämistä ainoastaan a)–e) alakohdassa mainittujen toimintojen
      yhdistämiseksi, edellyttäen, että koko se kiinteästä liikepaikasta harjoitettava toiminta,
      joka perustuu tähän yhdistämiseen, on luonteeltaan valmistelevaa tai avustavaa.</p>
                    <p>5. Jos henkilö, joka ei ole sellainen itsenäinen edustaja, johon 6 kohtaa sovelletaan,
      toimii yrityksen puolesta ja hänellä on sopimusvaltiossa valtuus tehdä sopimuksia yrityksen
      nimissä ja hän valtuuttaan siellä tavanomaisesti käyttää, tällä yrityksellä katsotaan 1 ja 2
      kohdan määräysten estämättä olevan kiinteä toimipaikka tässä valtiossa jokaisen toiminnan
      osalta, jota tämä henkilö harjoittaa yrityksen lukuun. Tätä ei kuitenkaan noudateta, jos tämän
      henkilön toiminta rajoittuu sellaiseen, joka mainitaan 4 kohdassa ja joka, jos sitä
      harjoitettaisiin kiinteästä liikepaikasta, ei tekisi tästä kiinteästä liikepaikasta kiinteää
      toimipaikkaa mainitun kohdan määräysten mukaan.</p>
                    <p>6. Yrityksellä ei katsota olevan kiinteää toimipaikkaa sopimusvaltiossa pelkästään sen
      vuoksi, että se harjoittaa liiketoimintaa siinä valtiossa välittäjän, komissionäärin tai muun
      itsenäisen edustajan välityksellä, edellyttäen, että tämä henkilö toimii säännönmukaisen
      liiketoimintansa rajoissa.</p>
                    <p>7. Se seikka, että sopimusvaltiossa asuvalla yhtiöllä on määräämisvalta yhtiössä – tai
      siinä on määräämisvalta yhtiöllä –, joka asuu toisessa sopimusvaltiossa taikka joka tässä
      toisessa valtiossa harjoittaa liiketoimintaa (joko kiinteästä toimipaikasta tai muulla
      tavoin), ei itsestään tee kumpaakaan yhtiötä toisen kiinteäksi toimipaikaksi.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_6">
                <num>6 artikla</num>
                <heading>Kiinteästä omaisuudesta saatu tulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa toisessa sopimusvaltiossa
      sijaitsevasta kiinteästä omaisuudesta (siihen luettuna maataloudesta tai metsätaloudesta saatu
      tulo), voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Sanonnalla ”kiinteä omaisuus” on sen sopimusvaltion lainsäädännön mukainen
      merkitys, jossa omaisuus sijaitsee. Sanonta käsittää kuitenkin aina rakennukset, kiinteän
      omaisuuden tarpeiston, maataloudessa ja metsätaloudessa käytetyn elävän ja elottoman
      irtaimiston, oikeudet, joihin sovelletaan yksityisoikeuden kiinteää omaisuutta koskevia
      määräyksiä, kiinteän omaisuuden käyttöoikeuden sekä oikeudet määrältään muuttuviin tai
      kiinteisiin korvauksiin, jotka saadaan kivennäisesiintymien, lähteiden ja muiden
      luonnonvarojen hyväksikäytöstä tai oikeudesta niiden hyväksikäyttöön; laivoja, veneitä ja
      ilma-aluksia ei pidetä kiinteänä omaisuutena.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 1 kohtaa sovelletaan tuloon, joka saadaan kiinteän omaisuuden
      välittömästä käytöstä, sen vuokralle antamisesta tai muusta käytöstä.</p>
                    <p>4. Jos osakkeiden tai muiden yhtiöosuuksien omistus oikeuttaa osakkeiden tai
      yhtiöosuuksien omistajan hallitsemaan yhtiölle kuuluvaa kiinteää omaisuutta, voidaan tulosta,
      joka saadaan tällaisen hallintaoikeuden välittömästä käytöstä, vuokralleannosta tai muusta
      käytöstä, verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa kiinteä omaisuus on.</p>
                    <p>5. Tämän artiklan 1 ja 3 kohdan määräyksiä sovelletaan myös yrityksen kiinteästä
      omaisuudesta saatuun tuloon.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_7">
                <num>7 artikla</num>
                <heading>Liiketulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltiossa olevan yrityksen saamasta tulosta verotetaan vain siinä valtiossa,
      paitsi jos yritys harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa liiketoimintaa siellä olevasta
      kiinteästä toimipaikasta. Jos yritys harjoittaa liiketoimintaa edellä sanotuin tavoin, voidaan
      toisessa valtiossa verottaa yrityksen saamasta tulosta, mutta vain niin suuresta tulon osasta,
      joka on luettava kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi.</p>
                    <p>2. Jos sopimusvaltiossa oleva yritys harjoittaa liiketoimintaa toisessa
      sopimusvaltiossa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta, luetaan, jollei 3 kohdan
      määräyksistä muuta johdu, kummassakin sopimusvaltiossa kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi se
      tulo, jonka toimipaikan olisi voitu olettaa tuottavan, jos se olisi ollut erillinen yritys,
      joka harjoittaa samaa tai samanlaista toimintaa samojen tai samanlaisten edellytysten
      vallitessa ja itsenäisesti päättää liiketoimista sen yrityksen kanssa, jonka kiinteä
      toimipaikka se on.</p>
                    <p>3. Kiinteän toimipaikan tuloa määritettäessä on vähennykseksi hyväksyttävä kiinteästä
      toimipaikasta johtuneet menot, niihin luettuina yrityksen johtamisesta ja yleisestä
      hallinnosta johtuneet menot, riippumatta siitä, ovatko ne syntyneet siinä valtiossa, jossa
      kiinteä toimipaikka on, vai muualla.</p>
                    <p>4. Tuloa ei lueta kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi pelkästään sen perusteella, että
      kiinteä toimipaikka ostaa tavaroita yrityksen lukuun.</p>
                    <p>5. Milloin liiketuloon sisältyy tulolajeja, joita käsitellään erikseen tämän
      sopimuksen muissa artikloissa, tämän artiklan määräykset eivät vaikuta sanottujen artiklojen
      määräyksin.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_8">
                <num>8 artikla</num>
                <heading>Merenkulku ja ilmakuljetus</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa oleva yritys saa laivan tai ilma-aluksen
      käyttämisestä kansainväliseen liikenteeseen, verotetaan vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>2. Tämän artiklan 1 kohdan määräyksiä sovelletaan myös tuloon, joka saadaan
      osallistumisesta pooliin, yhteiseen liiketoimintaan tai kansainväliseen kuljetusjärjestöön,
      mutta vain siihen osaan näin saadusta tulosta, joka voidaan lukea kuuluvaksi osallistujalle
      suhteessa osallistujan osuuteen yhteisestä toiminnasta.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_9">
                <num>9 artikla</num>
                <heading>Etuyhteydessä keskenään olevat yritykset</heading>
                <content>
                    <p>1. Milloin</p>
                    <p>a) sopimusvaltiossa oleva yritys välittömästi tai välillisesti osallistuu toisessa
      sopimusvaltiossa olevan yrityksen johtoon tai valvontaan tahi omistaa osan sen pääomasta,
      taikka</p>
                    <p>b) samat henkilöt välittömästi tai välillisesti osallistuvat sekä sopimusvaltiossa
      olevan yrityksen että toisessa sopimusvaltiossa olevan yrityksen johtoon tai valvontaan tahi
      omistavat osan niiden pääomasta,</p>
                    <p>ja jos jommassakummassa tapauksessa yritysten välillä kauppa- tai rahoitussuhteissa
      sovitaan ehdoista tai määrätään ehtoja, jotka poikkeavat siitä, mistä riippumattomien
      yritysten välillä olisi sovittu, voidaan kaikki tulo, joka ilman näitä ehtoja olisi kertynyt
      toiselle näistä yrityksistä, mutta näiden ehtojen vuoksi ei ole sille kertynyt, lukea tämän
      yrityksen tuloon ja verottaa siitä tämän mukaisesti.</p>
                    <p>2. Milloin sopimusvaltio tässä valtiossa olevan yrityksen tuloon lukee – ja tämän
      mukaisesti verottaa – tulon, josta toisessa sopimusvaltiossa olevaa yritystä on verotettu
      tässä toisessa valtiossa, ja siten mukaan luettu tulo on tuloa, joka olisi kertynyt ensiksi
      mainitussa valtiossa olevalle yritykselle, jos yritysten välillä sovitut ehdot olisivat olleet
      sellaisia, joista riippumattomien yritysten välillä olisi sovittu, tämän toisen valtion on
      asianmukaisesti oikaistava tästä tulosta siellä määrätyn veron määrä, jos tämä toinen valtio
      pitää oikaisua oikeutettuna. Tällaista oikaisua tehtäessä on otettava huomioon tämän
      sopimuksen muut määräykset, ja sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on tarvittaessa
      neuvoteltava keskenään.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_10">
                <num>10 artikla</num>
                <heading>Osinko</heading>
                <content>
                    <p>1. Osingosta, jonka sopimusvaltiossa asuva yhtiö maksaa toisessa sopimusvaltiossa
      asuvalle henkilölle, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Osingosta voidaan kuitenkin verottaa myös siinä sopimusvaltiossa, jossa osingon
      maksava yhtiö asuu, tämän valtion lainsäädännön mukaan, mutta jos osinkoetuuden omistaja on
      toisessa sopimusvaltiossa asuva henkilö, näin määrätty vero ei saa olla suurempi
      kuin:</p>
                    <p>a) 5 prosenttia osingon kokonaismäärästä, jos etuuden omistaja on yhtiö (lukuun
      ottamatta yhtymää), joka välittömästi omistaa vähintään 25 prosenttia osingon maksavan yhtiön
      pääomasta;</p>
                    <p>b) 15 prosenttia osingon bruttomäärästä kaikissa muissa tapauksissa.</p>
                    <p>Tämä kohta ei vaikuta yhtiön verottamiseen siitä voitosta, josta osinko
      maksetaan.</p>
                    <p>3. Sanonnalla ”osinko” tarkoitetaan tässä artiklassa tuloa, joka on saatu osakkeista,
      ”jouissance”-osakkeista tai ”jouissance”-oikeuksista, kaivososakkeista, perustajaosakkeista
      tai muista oikeuksista, jotka eivät ole saamisia ja jotka oikeuttavat voitto-osuuteen, samoin
      kuin muista yhtiöosuuksista saatavaa tuloa, jota voiton jakavan yhtiön asuinvaltion
      lainsäädännön mukaan kohdellaan verotuksessa samalla tavalla kuin osakkeista saatua
      tuloa.</p>
                    <p>4. Tämän artiklan 1 ja 2 kohdan määräyksiä ei sovelleta, jos sopimusvaltiossa asuva
      osinkoetuuden omistaja harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa, jossa osingon maksava yhtiö asuu,
      liiketoimintaa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta, ja osingon maksamisen perusteena
      oleva osuus tosiasiallisesti liittyy tähän kiinteään toimipaikkaan. Tässä tapauksessa
      sovelletaan 7 artiklan määräyksiä.</p>
                    <p>5. Jos sopimusvaltiossa asuva yhtiö saa tuloa toisesta sopimusvaltiosta, tämä toinen
      valtio ei saa verottaa yhtiön maksamasta osingosta, paitsi mikäli osinko maksetaan tässä
      toisessa valtiossa asuvalle henkilölle tai mikäli osingon maksamisen perusteena oleva osuus
      tosiasiallisesti liittyy tässä toisessa valtiossa olevaan kiinteään toimipaikkaan eikä
      myöskään määrätä yhtiön jakamattomasta voitosta tällaisesta voitosta suoritettavaa veroa,
      vaikka maksettu osinko tai jakamaton voitto kokonaan tai osaksi koostuisi tässä toisessa
      valtiossa kertyneestä tulosta.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_11">
                <num>11 artikla</num>
                <heading>Korko</heading>
                <content>
                    <p>1. Korosta, joka kertyy sopimusvaltiosta ja joka maksetaan toisessa sopimusvaltiossa
      asuvalle henkilölle, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Korosta voidaan kuitenkin verottaa myös siinä sopimusvaltiossa, josta se kertyy,
      tämän valtion lainsäädännön mukaan, mutta jos korkoetuuden omistaja on toisessa
      sopimusvaltiossa asuva henkilö, vero ei saa olla suurempi kuin 5 prosenttia koron
      kokonaismäärästä.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 2 kohdan määräysten estämättä verotetaan sopimusvaltiosta kertyvästä
      korosta, joka maksetaan toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle, joka on korkoetuuden
      omistaja, vain tässä toisessa valtiossa, jos korko maksetaan:</p>
                    <p>a) toisen sopimusvaltion hallitukselle mukaan lukien sen paikallisviranomainen,
      keskuspankki tai tämän hallituksen kokonaan tai pääasiallisesti omistama virasto tai laitos
      (rahoituslaitos mukaan lukien);</p>
                    <p>b) toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle sellaiseen lainaan tai luottoon
      liittyen, jonka on taannut toisen valtion hallitus mukaan lukien sen paikallisviranomainen,
      keskuspankki tai tämän hallituksen omistama tai kontrolloima virasto tai laitos
      (rahoituslaitos mukaan lukien).</p>
                    <p>4. Sanonnalla ”korko” tarkoitetaan tässä artiklassa tuloa, joka saadaan
      kaikenlaatuisista saamisista riippumatta siitä, onko ne turvattu kiinteistökiinnityksin vai
      ei, ja liittyykö niihin oikeus osuuteen velallisen voitosta vai ei. Sanonnalla tarkoitetaan
      erityisesti tuloa, joka saadaan valtion antamista arvopapereista, ja tuloa, joka saadaan
      obligaatioista tai debentuureista, mukaan lukien tällaisiin arvopapereihin, obligaatioihin tai
      debentuureihin liittyvät agiot ja voitot. Maksun viivästymisen johdosta suoritettavia
      sakkomaksuja ei pidetä korkona tätä artiklaa sovellettaessa.</p>
                    <p>5. Tämän artiklan 1 ja 2 kohdan määräyksiä ei sovelleta, jos sopimusvaltiossa asuva
      korkoetuuden omistaja harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa, josta korko kertyy, liiketoimintaa
      siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta, ja koron maksamisen perusteena oleva saaminen
      tosiasiallisesti liittyy tähän kiinteään toimipaikkaan. Tässä tapauksessa sovelletaan 7
      artiklan määräyksiä.</p>
                    <p>6. Koron katsotaan kertyvän sopimusvaltiosta silloin, kun koron maksaja on tässä
      valtiossa asuva henkilö. Jos kuitenkin koron maksajalla riippumatta siitä, asuuko hän
      sopimusvaltiossa tai ei, on sopimusvaltiossa kiinteä toimipaikka, jonka yhteydessä koron
      maksamisen perusteena oleva velka on syntynyt, ja korko rasittaa tätä kiinteää toimipaikkaa,
      koron katsotaan kertyvän siitä valtiosta, jossa kiinteä toimipaikka on.</p>
                    <p>7. Jos koron määrä maksajan ja korkoetuuden omistajan tai heidän molempien ja muun
      henkilön välisen erityisen suhteen vuoksi ylittää koron maksamisen perusteena olevaan
      saamiseen nähden määrän, josta maksaja ja korkoetuuden omistaja olisivat sopineet, jollei
      tällaista suhdetta olisi, tämän artiklan määräyksiä sovelletaan vain viimeksi mainittuun
      määrään. Tässä tapauksessa verotetaan tämän määrän ylittävästä maksun osasta kummankin
      sopimusvaltion lainsäädännön mukaan, ottaen huomioon tämän sopimuksen muut
      määräykset.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_12">
                <num>12 artikla</num>
                <heading>Rojalti</heading>
                <content>
                    <p>1. Rojaltista, joka kertyy sopimusvaltiosta ja joka maksetaan toisessa
      sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Rojaltista voidaan kuitenkin verottaa myös siinä sopimusvaltiossa, josta se kertyy,
      tämän sopimusvaltion lainsäädännön mukaan, mutta jos rojaltietuuden omistaja on toisessa
      sopimusvaltiossa asuva henkilö, vero ei saa olla suurempi kuin 5 prosenttia rojaltin
      kokonaismäärästä.</p>
                    <p>3. Sanonnalla ”rojalti” tarkoitetaan tässä artiklassa kaikkia suorituksia, jotka
      saadaan korvauksena kirjallisen, taiteellisen tai tieteellisen teoksen (siihen luettuina
      elokuvafilmi sekä televisio- tai radiolähetyksessä käytettävä filmi tai nauha)
      tekijänoikeuden, patentin, tavaramerkin, mallin tai muotin, piirustuksen, salaisen kaavan tai
      valmistusmenetelmän käyttämisestä tai käyttöoikeudesta, taikka kokemusperäisestä teollis-,
      kaupallis- tai tieteellisluonteisesta tiedosta.</p>
                    <p>4. Tämän artiklan 1 ja 2 kohdan määräyksiä ei sovelleta, jos sopimusvaltiossa asuva
      rojaltietuuden omistaja harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa, josta rojalti kertyy,
      liiketoimintaa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta, ja rojaltin maksamisen perusteena
      oleva oikeus tai omaisuus tosiasiallisesti liittyy tähän kiinteään toimipaikkaan. Tässä
      tapauksessa sovelletaan 7 artiklan määräyksiä.</p>
                    <p>5. Rojaltin katsotaan kertyvän sopimusvaltiosta, kun sen maksaja on tässä valtiossa
      asuva henkilö. Jos kuitenkin rojaltin maksajalla riippumatta siitä, asuuko hän
      sopimusvaltiossa vai ei, on sopimusvaltiossa kiinteä toimipaikka, jonka yhteydessä rojaltin
      maksamisen perusteena oleva velvoite on syntynyt, ja rojalti rasittaa tätä kiinteää
      toimipaikkaa, rojaltin katsotaan kertyvän siitä valtiosta, jossa kiinteä toimipaikka
      on.</p>
                    <p>6. Jos rojaltin määrä maksajan ja rojaltietuuden omistajan tai heidän molempien ja
      muun henkilön välisen erityisen suhteen vuoksi ylittää rojaltin maksamisen perusteena olevaan
      käyttöön, oikeuteen tai tietoon nähden määrän, josta maksaja ja rojaltietuuden omistaja
      olisivat sopineet, jollei tällaista suhdetta olisi, tämän artiklan määräyksiä sovelletaan vain
      viimeksi mainittuun määrään. Tässä tapauksessa verotetaan tämän määrän ylittävästä maksun
      osasta kummankin sopimusvaltion lainsäädännön mukaan, ottaen huomioon tämän sopimuksen muut
      määräykset.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_13">
                <num>13 artikla</num>
                <heading>Luovutusvoitto</heading>
                <content>
                    <p>1. Voitosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa 6 artiklassa tarkoitetun ja
      toisessa sopimusvaltiossa sijaitsevan kiinteän omaisuuden luovutuksesta, voidaan verottaa
      tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Voitosta, joka saadaan sopimusvaltiossa olevan yrityksen toisessa sopimusvaltiossa
      olevan kiinteän toimipaikan liikeomaisuuteen kuuluvan irtaimen omaisuuden luovutuksesta,
      voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa. Sama koskee tällaisen kiinteän toimipaikan
      luovutuksesta (erillisenä tai koko yrityksen mukana) saatua voittoa.</p>
                    <p>3. Voitosta, jonka sopimusvaltiossa oleva yritys saa kansainväliseen liikenteeseen
      käytetyn laivan tai ilma-aluksen taikka tällaisen laivan tai ilma-aluksen käyttämiseen
      liittyvän irtaimen omaisuuden luovutuksesta, verotetaan vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>4. Voitosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa sellaisten osakkeiden tai niihin
      verrattavien intressien luovutuksesta, joiden arvosta enemmän kuin 50 % suoraan tai
      välillisesti kertyy toisessa sopimusvaltiossa sijaitsevasta kiinteästä omaisuudesta, voidaan
      verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>5. Voitosta, joka saadaan muun kuin tämän artiklan edellä olevissa kohdissa
      tarkoitetun omaisuuden luovutuksesta, verotetaan vain siinä sopimusvaltiossa, jossa luovuttaja
      asuu.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_14">
                <num>14 artikla</num>
                <heading>Työtulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Jollei 15, 17 ja 18 artiklan määräyksistä muuta johdu, verotetaan palkasta ja
      muusta sellaisesta hyvityksestä, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa epäitsenäisestä
      työstä, vain tässä valtiossa, jollei työtä tehdä toisessa sopimusvaltiossa. Jos työ tehdään
      tässä toisessa valtiossa, työnteosta saadusta hyvityksestä voidaan verottaa siellä.</p>
                    <p>2. Tämän artiklan 1 kohdan määräysten estämättä verotetaan hyvityksestä, jonka
      sopimusvaltiossa asuva henkilö saa toisessa sopimusvaltiossa tekemästään epäitsenäisestä
      työstä, vain ensiksi mainitussa valtiossa, jos:</p>
                    <p>a) saaja oleskelee toisessa valtiossa yhdessä jaksossa, tai useassa jaksossa yhteensä,
      enintään 183 päivää kahdentoista kuukauden ajanjaksona, joka alkaa tai päättyy kysymyksessä
      olevan kalenterivuoden aikana, ja</p>
                    <p>b) hyvityksen maksaa sellainen työnantaja tai se maksetaan sellaisen työnantajan
      puolesta, joka ei asu toisessa valtiossa, ja</p>
                    <p>c) hyvitys ei rasita kiinteää toimipaikkaa, joka työnantajalla on toisessa valtiossa;
      ja</p>
                    <p>d) kyseessä ei ole työvoiman vuokraus.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan edellä olevien määräysten estämättä voidaan hyvityksestä, joka
      saadaan sopimusvaltiossa olevan yrityksen kansainväliseen liikenteeseen käyttämässä laivassa
      tai ilma-aluksessa tehdystä epäitsenäisestä työstä, verottaa tässä valtiossa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_15">
                <num>15 artikla</num>
                <heading>Johtajanpalkkio</heading>
                <content>
                    <p>Johtajanpalkkiosta ja muusta sellaisesta suorituksesta, jonka sopimusvaltiossa asuva
      saa toisessa sopimusvaltiossa asuvan yhtiön hallituksen tai muun sellaisen toimielimen
      jäsenenä, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_16">
                <num>16 artikla</num>
                <heading>Taiteilijat ja urheilijat</heading>
                <content>
                    <p>1. Tämän sopimuksen 14 artiklan määräysten estämättä voidaan tulosta, jonka
      sopimusvaltiossa asuva henkilö saa viihdetaiteilijana, kuten teatteri- tai
      elokuvanäyttelijänä, radio- tai televisiotaiteilijana tahi muusikkona, taikka urheilijana,
      toisessa sopimusvaltiossa harjoittamastaan henkilökohtaisesta toiminnasta, verottaa tässä
      toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Jos tulo, joka saadaan viihdetaiteilijan tai urheilijan tässä ominaisuudessaan
      harjoittamasta henkilökohtaisesta toiminnasta, ei mene viihdetaiteilijalle tai urheilijalle
      itselleen, vaan toiselle henkilölle, voidaan tästä tulosta, 14 artiklan määräysten estämättä,
      verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa viihdetaiteilija tai urheilija harjoittaa
      toimintaansa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_17">
                <num>17 artikla</num>
                <heading>Eläke, elinkorko ja muu sellainen suoritus</heading>
                <content>
                    <p>1. Jollei 18 artiklan 2 kohdan määräyksistä muuta johdu, verotetaan eläkkeestä ja
      muusta samanluonteisesta hyvityksestä, joka maksetaan sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle
      aikaisemman epäitsenäisen työn perusteella, vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>2. Tämän artiklan 1 kohdan määräysten estämättä ja jollei 18 artiklan 2 kohdan
      määräyksistä muuta johdu, voidaan sopimusvaltion sosiaalivakuutuslainsäädännön tai
      sopimusvaltion järjestämän muun julkisen sosiaaliturvan mukaan toistuvasti tai
      kertakorvauksena maksettavasta eläkkeestä ja muusta etuudesta, tai elinkorosta, joka kertyy
      sopimusvaltiosta, verottaa tässä valtiossa.</p>
                    <p>3. Sanonnalla ”elinkorko” tarkoitetaan tässä artiklassa vahvistettua rahamäärää, joka
      toistuvasti maksetaan luonnolliselle henkilölle vahvistettuina ajankohtina joko henkilön
      elinkautena tai yksilöitynä taikka määritettävissä olevana aikana ja joka perustuu
      velvoitukseen toimeenpanna maksut täyden raha- tai rahanarvoisen suorituksen (muun kuin tehdyn
      työn) vastikkeeksi.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_18">
                <num>18 artikla</num>
                <heading>Julkinen palvelus</heading>
                <content>
                    <p>1. a) Palkasta ja muusta sellaisesta hyvityksestä, jonka sopimusvaltio tai sen
      julkisyhteisö tai paikallisviranomainen maksaa luonnolliselle henkilölle työstä, joka tehdään
      tämän valtion tai yhteisön tai viranomaisen palveluksessa, verotetaan vain tässä
      valtiossa.</p>
                    <p>b) Tällaisesta palkasta ja muusta sellaisesta hyvityksestä verotetaan kuitenkin vain
      toisessa sopimusvaltiossa, jos työ tehdään tässä valtiossa ja henkilö asuu tässä valtiossa,
      ja:</p>
                    <p>i) henkilö on tämän valtion kansalainen; tai</p>
                    <p>ii) hänestä ei tullut tässä valtiossa asuvaa ainoastaan tämän työn
      tekemiseksi.</p>
                    <p>2. a) Eläkkeestä ja muusta sellaisesta hyvityksestä, jonka sopimusvaltio tai sen
      julkisyhteisö tai paikallisviranomainen maksaa tai joka maksetaan niiden perustamista
      rahastoista, luonnolliselle henkilölle työstä, joka on tehty tämän valtion tai yhteisön tai
      viranomaisen palveluksessa, verotetaan 1 kohdan määräysten estämättä vain tässä
      valtiossa.</p>
                    <p>b) Tällaisesta eläkkeestä ja muusta sellaisesta hyvityksestä verotetaan kuitenkin vain
      toisessa sopimusvaltiossa, jos henkilö asuu tässä valtiossa ja on tämän valtion
      kansalainen.</p>
                    <p>3. Tämän sopimuksen 14, 15, 16 ja 17 artiklan määräyksiä sovelletaan palkkaan,
      eläkkeeseen ja muuhun sellaiseen hyvitykseen, joka maksetaan sopimusvaltion tai sen
      julkisyhteisön tai paikallisviranomaisen harjoittaman liiketoiminnan yhteydessä tehdystä
      työstä.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_19">
                <num>19 artikla</num>
                <heading>Opiskelijat</heading>
                <content>
                    <p>Rahamääristä, jotka opiskelija tai liikealan harjoittelija, joka asuu tai välittömästi
      ennen oleskeluaan sopimusvaltiossa asui toisessa sopimusvaltiossa ja joka oleskelee ensiksi
      mainitussa valtiossa yksinomaan koulutuksensa tai harjoittelunsa vuoksi, saa elatustaan,
      koulutustaan tai harjoitteluaan varten, ei tässä valtiossa veroteta, edellyttäen, että nämä
      rahamäärät kertyvät tämän valtion ulkopuolella olevista lähteistä.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_20">
                <num>20 artikla</num>
                <heading>Muu tulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa ja jota ei käsitellä tämän
      sopimuksen edellisissä artikloissa, verotetaan vain tässä valtiossa, riippumatta siitä, mistä
      tulo kertyy.</p>
                    <p>2. Tämän artiklan 1 kohdan määräyksiä ei sovelleta tuloon, lukuun ottamatta 6 artiklan
      2 kohdassa tarkoitettua kiinteästä omaisuudesta saatua tuloa, jos sopimusvaltiossa asuva tulon
      saaja harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa liiketoimintaa siellä olevasta kiinteästä
      toimipaikasta, ja tulon maksamisen perusteena oleva oikeus tai omaisuus tosiasiallisesti
      liittyy tähän kiinteään toimipaikkaan. Tässä tapauksessa sovelletaan 7 artiklan
      määräyksiä.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_21">
                <num>21 artikla</num>
                <heading>Kaksinkertaisen verotuksen poistaminen</heading>
                <content>
                    <p>1. Jollei Suomen lainsäädännöstä, joka koskee kansainvälisen kaksinkertaisen
      verotuksen poistamista, muuta johdu (sikäli kuin tämä lainsäädäntö ei vaikuta tässä esitettyyn
      yleiseen periaatteeseen), kaksinkertainen verotus poistetaan Suomessa seuraavasti:</p>
                    <p>a) Milloin Suomessa asuva henkilö saa tuloa, josta tämän sopimuksen mukaan voidaan
      verottaa Albaniassa, Suomen on, jollei jäljempänä olevan b) alakohdan määräyksistä muuta
      johdu, vähennettävä tämän henkilön Suomen verosta Albanian lainsäädännön mukaan ja sopimuksen
      mukaisesti maksettua Albanian veroa vastaava määrä, joka lasketaan saman tulon perusteella
      kuin minkä perusteella Suomen vero lasketaan.</p>
                    <p>b) Osinko, jonka Albaniassa asuva yhtiö maksaa yhtiölle, joka asuu Suomessa ja
      välittömästi hallitsee vähintään 10 prosenttia osingon maksavan yhtiön äänimäärästä,
      vapautetaan Suomen verosta.</p>
                    <p>c) Jos Suomessa asuvan henkilön tulo on sopimuksen määräyksen mukaan vapautettu
      verosta Suomessa, Suomi voi kuitenkin määrätessään tämän henkilön muusta tulosta suoritettavan
      veron määrää ottaa lukuun verosta vapautetun tulon.</p>
                    <p>2. Kaksinkertainen verotus poistetaan Albaniassa seuraavasti:</p>
                    <p>a) Milloin Albaniassa asuva henkilö saa tuloa, josta tämän sopimuksen määräysten
      mukaan voidaan verottaa Suomessa, Albanian on vähennettävä tämän henkilön tulosta
      kannettavasta Albanian verosta Suomessa maksettua tuloveroa vastaava määrä.</p>
                    <p>Vähennyksen määrä ei kuitenkaan saa ylittää sitä tulosta kannettavan Albanian veron
      määrää, joka lasketaan ennen vähennyksen myöntämistä ja joka kohdistuu tuloon, josta voidaan
      verottaa Suomessa.</p>
                    <p>b) Jos Albaniassa asuvan henkilön tulo on sopimuksen määräyksen mukaan vapautettu
      verosta Albaniassa, Albania voi kuitenkin määrätessään tämän henkilön muusta tulosta
      suoritettavan veron määrää ottaa lukuun verosta vapautetun tulon.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_22">
                <num>22 artikla</num>
                <heading>Syrjintäkielto</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltion kansalainen ei toisessa sopimusvaltiossa saa joutua sellaisen
      verotuksen tai siihen liittyvän velvoituksen kohteeksi, joka on muunlainen tai raskaampi kuin
      verotus tai siihen liittyvä velvoitus, jonka kohteeksi tämän toisen valtion kansalainen
      samoissa, erityisesti asuinpaikkaa koskevissa olosuhteissa joutuu tai saattaa joutua. Tämän
      sopimuksen 1 artiklan estämättä tätä määräystä sovelletaan myös henkilöön, joka ei asu
      sopimusvaltiossa tai molemmissa sopimusvaltioissa.</p>
                    <p>2. Verotus, joka kohdistuu sopimusvaltiossa olevan yrityksen toisessa sopimusvaltiossa
      olevaan kiinteään toimipaikkaan, ei tässä toisessa valtiossa saa olla epäedullisempi kuin
      verotus, joka kohdistuu tässä toisessa valtiossa olevaan samanlaista toimintaa harjoittavaan
      yritykseen. Tämän määräyksen ei katsota velvoittavan sopimusvaltiota myöntämään toisessa
      sopimusvaltiossa asuville henkilöille sellaisia henkilökohtaisia verovähennyksiä ja -vapauksia
      sekä veronalennuksia siviilisäädyn tai perheen huoltovelvollisuuden perusteella, joita
      sopimusvaltio myöntää siinä valtiossa asuville henkilöille.</p>
                    <p>3. Muussa kuin sellaisessa tapauksessa, jossa 9 artiklan 1 kohdan, 11 artiklan 7
      kohdan tai 12 artiklan 6 kohdan määräyksiä sovelletaan, ovat korko, rojalti ja muu maksu,
      jotka sopimusvaltiossa oleva yritys suorittaa toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle,
      vähennyskelpoisia tämän yrityksen verotettavaa tuloa määritettäessä samoin ehdoin kuin maksu
      ensiksi mainitussa valtiossa asuvalle henkilölle.</p>
                    <p>4. Sopimusvaltiossa oleva yritys, jonka pääoman toisessa sopimusvaltiossa asuva
      henkilö tai siellä asuvat henkilöt välittömästi tai välillisesti joko kokonaan tai osaksi
      omistavat tai josta he tällä tavoin määräävät, ei ensiksi mainitussa valtiossa saa joutua
      sellaisen verotuksen tai siihen liittyvän velvoituksen kohteeksi, joka on muunlainen tai
      raskaampi kuin verotus tai siihen liittyvä velvoitus, jonka kohteeksi ensiksi mainitussa
      valtiossa oleva muu samanluonteinen yritys joutuu tai saattaa joutua.</p>
                    <p>5. Tämän sopimuksen 2 artiklan määräysten estämättä tämän artiklan määräyksiä
      sovelletaan kaikenlaatuisiin veroihin.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_23">
                <num>23 artikla</num>
                <heading>Keskinäinen sopimusmenettely</heading>
                <content>
                    <p>1. Jos henkilö katsoo, että sopimusvaltion tai molempien sopimusvaltioiden
      toimenpiteet ovat johtaneet tai johtavat hänen osaltaan verotukseen, joka on tämän sopimuksen
      määräysten vastainen, hän voi saattaa asiansa sen sopimusvaltion toimivaltaisen viranomaisen
      käsiteltäväksi, jossa hän asuu tai, jos kysymyksessä on 22 artiklan 1 kohdan soveltaminen,
      jonka kansalainen hän on, ilman että tämä vaikuttaa hänen oikeuteensa käyttää näiden
      valtioiden sisäisessä oikeusjärjestyksessä olevia oikeussuojakeinoja. Asia on saatettava
      käsiteltäväksi kolmen vuoden kuluessa siitä, kun henkilö sai ensimmäisen kerran tiedon
      toimenpiteestä, joka on aiheuttanut sopimuksen vastaisen verotuksen.</p>
                    <p>2. Jos toimivaltainen viranomainen havaitsee huomautuksen perustelluksi, mutta ei itse
      voi saada aikaan tyydyttävää ratkaisua, viranomaisen on pyrittävä toisen sopimusvaltion
      toimivaltaisen viranomaisen kanssa keskinäisin sopimuksin ratkaisemaan asia siinä
      tarkoituksessa, että vältetään verotus, joka on sopimuksen vastainen. Tehty sopimus pannaan
      täytäntöön sopimusvaltioiden sisäisessä lainsäädännössä olevista aikarajoista
      riippumatta.</p>
                    <p>3. Sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on pyrittävä keskinäisin sopimuksin
      ratkaisemaan sopimuksen tulkinnassa tai soveltamisessa syntyvät vaikeudet tai epätietoisuutta
      aiheuttavat kysymykset. Ne voivat myös neuvotella keskenään kaksinkertaisen verotuksen
      poistamiseksi sellaisissa tapauksissa, joita ei säännellä sopimuksessa.</p>
                    <p>4. Sopimusvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat olla välittömässä yhteydessä
      keskenään, myös sellaisessa yhteisessä toimikunnassa, johon ne itse kuuluvat tai johon kuuluu
      heidän edustajiaan, sopimukseen pääsemiseksi siinä merkityksessä kuin tarkoitetaan edellä
      olevissa kohdissa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_24">
                <num>24 artikla</num>
                <heading>Tietojen vaihtaminen</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on vaihdettava keskenään sellaisia
      tietoja, jotka ovat ennalta arvioiden olennaisia tämän sopimuksen soveltamiseksi tai
      sopimusvaltioiden tai niiden valtiollisten osien tai paikallisviranomaisten lukuun määrättäviä
      kaikenlaatuisia veroja koskevan sisäisen lainsäädännön hallinnoimiseksi tai
      toimeenpanemiseksi, mikäli tämän lainsäädännön perusteella tapahtuva verotus ei ole sopimuksen
      vastainen. Sopimuksen 1 ja 2 artikla eivät rajoita tietojen vaihtamista.</p>
                    <p>2. Sopimusvaltion 1 kohdan perusteella vastaanottamia tietoja on käsiteltävä salaisina
      samalla tavalla kuin tämän valtion sisäisen lainsäädännön perusteella saatuja tietoja ja niitä
      saadaan ilmaista vain henkilöille tai viranomaisille (niihin luettuina tuomioistuimet ja
      hallintoelimet), jotka määräävät, kantavat tai perivät 1 kohdassa mainittuja veroja tai
      käsittelevät näitä veroja koskevia syytteitä tai valituksia, taikka valvovat edellä mainittuja
      toimia. Näiden henkilöiden tai viranomaisten on käytettävä tietoja vain tällaisiin
      tarkoituksiin. Ne saavat ilmaista tietoja julkisessa oikeudenkäynnissä tai tuomioistuimen
      ratkaisuissa. Edellä olevan estämättä sopimusvaltion vastaanottamia tietoja voidaan käyttää
      muihin tarkoituksiin, kun näitä tietoja voidaan käyttää näihin muihin tarkoituksiin kummankin
      valtion lainsäädännön mukaan ja tietoja antavan valtion toimivaltainen viranomainen antaa
      luvan tällaiseen käyttöön.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 1 ja 2 kohdan määräysten ei missään tapauksessa katsota velvoittavan
      sopimusvaltioita:</p>
                    <p>a) ryhtymään hallintotoimiin, jotka poikkeavat tämän sopimusvaltion tai toisen
      sopimusvaltion lainsäädännöstä ja hallintokäytännöstä;</p>
                    <p>b) antamaan tietoja, joita tämän sopimusvaltion tai toisen sopimusvaltion
      lainsäädännön mukaan tai säännönmukaisen hallintomenettelyn puitteissa ei voida
      hankkia;</p>
                    <p>c) antamaan tietoja, jotka paljastaisivat liikesalaisuuden taikka teollisen,
      kaupallisen tai ammatillisen salaisuuden tai elinkeinotoiminnassa käytetyn menettelytavan,
      taikka tietoja, joiden ilmaiseminen olisi vastoin yleistä järjestystä (ordre
      public).</p>
                    <p>4. Jos sopimusvaltio pyytää tietoja tämän artiklan mukaisesti, toisen sopimusvaltion
      on käytettävä tietojenhankintakeinojaan pyydettyjen tietojen hankkimiseksi, vaikka tämä toinen
      valtio ei ehkä tarvitsekaan näitä tietoja omiin verotuksellisiin tarkoituksiinsa. Edelliseen
      lauseeseen sisältyvän velvollisuuden osalta sovelletaan 3 kohdan rajoituksia, mutta näiden
      rajoitusten ei voida milloinkaan katsoa sallivan sitä, että sopimusvaltio kieltäytyy antamasta
      tietoja vain sen vuoksi, että ne eivät sen osalta koske kansallista etua.</p>
                    <p>5. Tämän artiklan 3 kohdan ei voida milloinkaan katsoa sallivan sitä, että
      sopimusvaltio kieltäytyy antamasta tietoja vain sen vuoksi, että tiedot ovat pankin, muun
      rahoituslaitoksen, välittäjän tai edustajan tai uskotun miehen hallussa tai ne koskevat
      omistusosuuksia henkilössä.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_25">
                <num>25 artikla</num>
                <heading>Diplomaattisen edustuston ja konsuliedustuston jäsenet</heading>
                <content>
                    <p>Tämä sopimus ei vaikuta niihin verotusta koskeviin erioikeuksiin, jotka kansainvälisen
      oikeuden yleisten sääntöjen tai erityisten sopimusten määräysten mukaan myönnetään
      diplomaattisen edustuston tai konsuliedustuston jäsenille.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_26">
                <num>26 artikla</num>
                <heading>Oikeus etuuksiin</heading>
                <content>
                    <p>Tämän sopimuksen muiden määräysten estämättä tähän sopimukseen perustuvaa etuutta ei
      pidä tulon osalta myöntää, jos on kohtuullista päätellä, kun otetaan huomioon kaikki asiaa
      koskevat tosiasiat ja olosuhteet, että tämän etuuden hankkiminen oli yksi sellaisen
      järjestelyn tai transaktion pääasiallisista tarkoituksista, joka välittömästi tai välillisesti
      johti tähän etuuteen, paitsi jos osoitetaan, että tämän etuuden myöntäminen näissä
      olosuhteissa olisi tämän sopimuksen asiaa koskevien määräysten tavoitteen ja tarkoituksen
      mukaista.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_27">
                <num>27 artikla</num>
                <heading>Voimaantulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltioiden hallitukset ilmoittavat toisilleen diplomaattista tietä, että
      tämän sopimuksen voimaantulolle asetetut perustuslailliset vaatimukset on täytetty.</p>
                    <p>2. Sopimus tulee voimaan kolmekymmentä päivää 1 kohdassa tarkoitetuista ilmoituksista
      myöhemmän päivämäärän jälkeen ja sen määräyksiä sovelletaan molemmissa
      sopimusvaltioissa:</p>
                    <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta, tuloon, joka saadaan sopimuksen
      voimaantulovuotta lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen
      jälkeen;</p>
                    <p>b) muiden tulosta suoritettavien verojen osalta, veroihin, jotka määrätään sopimuksen
      voimaantulovuotta lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen
      alkavilta verovuosilta.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 2 kohdan määräysten estämättä 24 artiklan (Tietojen vaihtaminen)
      määräyksiä sovelletaan tämän sopimuksen voimaantulopäivästä, ottamatta huomioon verokautta,
      jota tiedot koskevat.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_28">
                <num>28 artikla</num>
                <heading>Päättyminen</heading>
                <content>
                    <p>Tämä sopimus on voimassa, kunnes jompikumpi sopimusvaltio sen irtisanoo. Kumpikin
      sopimusvaltio voi viiden vuoden kuluttua sopimuksen voimaantulopäivästä irtisanoa sopimuksen
      diplomaattista tietä antamalla irtisanomisilmoituksen vähintään kuusi kuukautta ennen jonkin
      kalenterivuoden päättymistä. Tässä tapauksessa sopimuksen soveltaminen lakkaa molemmissa
      sopimusvaltioissa:</p>
                    <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta, tuloon, joka saadaan ilmoituksen
      antamisvuotta lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen
      jälkeen;</p>
                    <p>b) muiden tulosta suoritettavien verojen osalta, veroihin, jotka määrätään ilmoituksen
      antamisvuotta lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen alkavilta
      verovuosilta.</p>
                    <p>Tämän vakuudeksi ovat allekirjoittaneet, asianmukaisesti siihen valtuutettuina,
      allekirjoittaneet tämän sopimuksen.</p>
                    <p>Tehty Tukholmassa 8 päivänä kesäkuuta 2022, kahtena suomen-, albanian- ja
      englanninkielisenä kappaleena kaikkien kolmen tekstin ollessa yhtä todistusvoimaiset.
      Tulkintaerimielisyyden esiintyessä englanninkielinen teksti on ratkaiseva.</p>
                </content>
            </article>
        </mainBody>
    </doc>
</akomaNtoso>
