<akomaNtoso xmlns="http://docs.oasis-open.org/legaldocml/ns/akn/3.0" xmlns:finlex="http://data.finlex.fi/schema/finlex">
    <doc name="main">
        <meta>
            <identification source="#organization_fi.finlex">
                <FRBRWork>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1983/55/!main"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1983/55"/>
                    <FRBRdate date="1983-10-07" name="dateIssued"/>
                    <FRBRauthor as="#role_author" href="#organization_fi.ministry-of-finance"/>
                    <FRBRcountry value="fi"/>
                    <FRBRsubtype value="tax-treaty-consolidated"/>
                    <FRBRnumber value="55"/>
                </FRBRWork>
                <FRBRExpression>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1983/55/fin@/!main"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1983/55/fin@"/>
                    <FRBRdate date="1983-10-07" name="dateIssued"/>
                    <FRBRauthor as="#role_author" href="#organization_fi.ministry-of-finance"/>
                    <FRBRlanguage language="fin"/>
                </FRBRExpression>
                <FRBRManifestation>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1983/55/fin@/!main.xml"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1983/55/fin@.akn"/>
                    <FRBRdate date="2025-02-23" name="dateProduced"/>
                    <FRBRauthor as="#role_editor" href="#organization_fi.finlex"/>
                    <FRBRformat value="xml"/>
                </FRBRManifestation>
            </identification>
            <references source="#organization_fi.finlex">
                <TLCOrganization eId="organization_fi.finlex" href="/akn/ontology/organization/fi.finlex" showAs="Finlex"/>
                <TLCRole eId="role_author" href="/akn/ontology/role/author" showAs="Tekijä"/>
                <TLCRole eId="role_editor" href="/akn/ontology/role/editor" showAs="Toimittaja"/>
                <TLCOrganization eId="organization_fi.ministry-of-finance" href="/akn/ontology/organization/fi.ministry-of-finance" showAs="Valtiovarainministeriö"/>
            </references>
            <proprietary source="#organization_fi.finlex">
                <finlex:documentYear>1983</finlex:documentYear>
                <finlex:broughtIntoForceBy>
                    <finlex:statuteReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/act/statute/1983/790"/>
                    </finlex:statuteReference>
                    <finlex:statuteReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/act/statute/1983/791"/>
                    </finlex:statuteReference>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/1983/54"/>
                    </finlex:treatyReference>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/1983/55"/>
                    </finlex:treatyReference>
                </finlex:broughtIntoForceBy>
                <finlex:treatyParty code="it">Italia</finlex:treatyParty>
                <finlex:isSynthesised>false</finlex:isSynthesised>
            </proprietary>
        </meta>
        <preface>
            <p>
                <docNumber>54-55/1983</docNumber>
                <docTitle>Suomen ja Italian välinen sopimus tulo- ja varallisuusveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi</docTitle>
            </p>
        </preface>
        <preamble>
            <p class="title">Suomen ja Italian välinen sopimus tulo- ja varallisuusveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi</p>
            <p>Suomen hallitus ja Italian hallitus,</p>
            <p>haluten tehdä sopimuksen tulo- ja varallisuusveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi,</p>
            <p>ovat sopineet seuraavasta:</p>
        </preamble>
        <mainBody>
            <article eId="art_1">
                <num>1 artikla</num>
                <heading>Henkilöt, joihin sopimusta sovelletaan</heading>
                <content>
                    <p>Tätä sopimusta sovelletaan henkilöihin, jotka asuvat sopimusvaltiossa tai molemmissa sopimusvaltioissa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_2">
                <num>2 artikla</num>
                <heading>Sopimuksen piiriin kuuluvat verot</heading>
                <content>
                    <p>1. Tätä sopimusta sovelletaan veroihin, jotka määrätään sopimusvaltion, sen valtiollisen tai hallinnollisen osan, julkisyhteisön tai paikallisviranomaisen lukuun tulon ja varallisuuden perusteella, verojen kantotavasta riippumatta.</p>
                    <p>2. Tulon ja varallisuuden perusteella suoritettavina veroina pidetään kaikkia kokonaistulon tai kokonaisvarallisuuden taikka tulon tai varallisuuden osan perusteella suoritettavia veroja, niihin luettuina irtaimen tai kiinteän omaisuuden luovutuksesta saadun voiton perusteella suoritettavat verot sekä arvonnousun perusteella suoritettavat verot.</p>
                    <p>3. Tällä hetkellä suoritettavat verot, joihin sopimusta sovelletaan, ovat erityisesti:</p>
                    <p>a) Suomessa:</p>
                    <p>1) valtion tulo- ja varallisuusvero;</p>
                    <p>2) kunnallisvero;</p>
                    <p>3) kirkollisvero;</p>
                    <p>4) merimiesvero ja</p>
                    <p>5) lähdevero;</p>
                    <p>(jäljempänä ”Suomen vero”).</p>
                    <p>b) Italiassa:</p>
                    <p>1) luonnollisten henkilöiden tulovero (l'imposta sul reddito delle persone fisiche);</p>
                    <p>2) oikeushenkilöiden tulovero (l'imposta sul reddito delle persone giuridiche);</p>
                    <p>3) paikallinen tulovero (l'imposta locale sui redditi);</p>
                    <p>myös milloin ne kannetaan pidättämällä vero lähteellä;</p>
                    <p>(jäljempänä ”Italian vero”).</p>
                    <p>4. Tätä sopimusta sovelletaan myös kaikkiin samanlaisiin tai pääasiallisesti samanluonteisiin veroihin, joita on sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen suoritettava tällä hetkellä suoritettavien verojen ohella tai asemesta. Sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava toisilleen verolainsäädäntöönsä tehdyistä merkittävistä muutoksista.</p>
                </content>
            </article>
            <tblock class="noteEditorial" eId="note_1" finlex:outline="huomautus">
                <p>
                    Ks. myös tämän sopimuksen 
                    <a href="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1983/55#protocol">pöytäkirja.</a>
                </p>
            </tblock>
            <article eId="art_3">
                <num>3 artikla</num>
                <heading>Yleiset määritelmät</heading>
                <content>
                    <p>1. Jollei asiayhteydestä muuta johdu, on tätä sopimusta sovellettaessa seuraavilla sanonnoilla jäljempänä mainittu merkitys:</p>
                    <p>a) ”Suomi” tarkoittaa Suomen Tasavaltaa ja, maantieteellisessä merkityksessä
      käytettynä, Suomen Tasavallan aluetta ja Suomen Tasavallan aluevesiin rajoittuvia alueita,
      joilla Suomi lainsäädäntönsä mukaan saa käyttää oikeuksiaan meren pohjan ja sen sisustan
      luonnonvarojen tutkimiseen ja hyväksikäyttöön;</p>
                    <p>b) ”Italia” tarkoittaa Italian Tasavaltaa ja käsittää Italian aluevesien ulkopuolella
      olevat alueet, jotka Italian luonnonvarojen tutkimista ja hyväksikäyttöä koskevan
      lainsäädännön mukaan voidaan määritellä alueiksi, joilla Italia saa käyttää oikeuksiaan meren
      pohjaan ja sen sisustaan sekä näiden luonnonvaroihin;</p>
                    <p>c) ”sopimusvaltio” ja ”toinen sopimusvaltio” tarkoittaa Suomea ja Italiaa, sen mukaan
      kuin asiayhteys edellyttää;</p>
                    <p>d) ”henkilö” käsittää luonnollisen henkilön, yhtiön ja muun
      yhteenliittymän;</p>
                    <p>e) ”yhtiö” tarkoittaa oikeushenkilöä tai muuta, jota verotuksessa käsitellään
      oikeushenkilönä;</p>
                    <p>f) ”sopimusvaltiossa oleva yritys” ja ”toisessa sopimusvaltiossa oleva yritys”
      tarkoittaa yritystä, jota sopimusvaltiossa asuva henkilö harjoittaa, ja vastaavasti yritystä,
      jota toisessa sopimusvaltiossa asuva henkilö harjoittaa;</p>
                    <p>g) ”kansalainen” tarkoittaa:</p>
                    <p>1) luonnollista henkilöä, jolla on sopimusvaltion kansalaisuus;</p>
                    <p>2) oikeushenkilöä, yhtymää ja muuta yhteenliittymää, jotka on muodostettu sopimusvaltiossa voimassa olevan lainsäädännön mukaan;</p>
                    <p>h) ”kansainvälinen liikenne” tarkoittaa kuljetusta aluksella tai ilma-aluksella, jota
      käyttävän yrityksen tosiasiallinen johto on sopimusvaltiossa, paitsi milloin alusta tai
      ilma-alusta käytetään vain toisessa sopimusvaltiossa olevien paikkojen välillä;</p>
                    <p>i) ”toimivaltainen viranomainen” tarkoittaa:</p>
                    <p>1) Suomessa valtiovarainministeriötä tai sen valtuuttamaa edustajaa;</p>
                    <p>2) Italiassa valtiovarainministeriötä.</p>
                    <p>2. Kun sopimusvaltio soveltaa sopimusta, katsotaan jolaisella sanonnalla, jota ei ole sopimuksessa toisin määritelty ja jonka osalta asiayhteydestä ei muuta johdu, olevan se merkitys, joka sillä on tämän valtion sopimuksessa tarkoitettuihin veroihin sovellettavan lainsäädännön mukaan.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_4">
                <num>4 artikla</num>
                <heading>Verotuksellinen kotipaikka</heading>
                <content>
                    <p>1. Tätä sopimusta sovellettaessa sanonnalla ”sopimusvaltiossa asuva henkilö”
      tarkoitetaan henkilöä, joka tämän valtion lainsäädännön mukaan on siellä verovelvollinen
      kotipaikan, asumisen, liikkeen johtopaikan tai muun sellaisen seikan nojalla. Sanonta ei
      kuitenkaan käsitä henkilöä, joka on tässä sopimusvaltiossa verovelvollinen vain tässä
      valtiossa olevista lähteistä saadun tulon tai siellä olevan varallisuuden
      perusteella.</p>
                    <p>2. Milloin luonnollinen henkilö on 1 kappaleen määräysten mukaan molemmissa sopimusvaltioissa asuva, määritetään hänen kotipaikkansa seuraavasti:</p>
                    <p>a) Hänen katsotaan asuvan siinä valtiossa, jossa hänen käytettävänään on vakinainen asunto. Jos hänen käytettävänään on vakinainen asunto molemmissa valtioissa, katsotaan hänen asuvan siinä valtiossa, johon hänen henkilökohtaiset ja taloudelliset suhteensa ovat kiinteämmät (elinetujen keskus);</p>
                    <p>b) Jos ei voida ratkaista, kummassa valtiossa hänen elinetujensa keskus on, tai jos hänen käytettävänään ei ole vakinaista asuntoa kummassakaan valtiossa, katsotaan hänen asuvan siinä valtiossa, jossa hän oleskelee pysyvästi;</p>
                    <p>c) Jos hän oleskelee pysyvästi molemmissa valtioissa tai ei oleskele pysyvästi kummassakaan niistä, katsotaan hänen asuvan siinä valtiossa, jonka kansalainen hän on;</p>
                    <p>d) Jos hän on molempien valtioiden kansalainen tai ei ole kummankaan valtion kansalainen, on sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ratkaistava asia keskinäisin sopimuksin.</p>
                    <p>3. Milloin muu kuin luonnollinen henkilö on 1 kappaleen määräysten mukaan molemmissa sopimusvaltioissa asuva, katsotaan henkilön asuvan siinä valtiossa, jossa sen tosiasiallinen johto on.</p>
                </content>
            </article>
            <tblock class="noteEditorial" eId="note_2" finlex:outline="huomautus">
                <p>
                    Ks. myös tämän sopimuksen 
                    <a href="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1983/55#protocol">pöytäkirja.</a>
                </p>
            </tblock>
            <article eId="art_5">
                <num>5 artikla</num>
                <heading>Kiinteä toimipaikka</heading>
                <content>
                    <p>1. Tätä sopimusta sovellettaessa sanonnalla ”kiinteä toimipaikka” tarkoitetaan
      kiinteää liikepaikkaa, josta yrityksen toimintaa kokonaan tai osaksi harjoitetaan.</p>
                    <p>2. Sanonta ”kiinteä toimipaikka” käsittää erityisesti:</p>
                    <p>a) yrityksen johtopaikan;</p>
                    <p>b) sivuliikkeen;</p>
                    <p>c) toimiston;</p>
                    <p>d) tehtaan;</p>
                    <p>e) työpajan;</p>
                    <p>f) kaivoksen, louhoksen tai muun paikan, jossa luonnonvaroja louhitaan;</p>
                    <p>g) paikan, jossa harjoitetaan yli kahdentoista kuukauden ajan kestävää rakennus- tai asennustoimintaa.</p>
                    <p>3. Sanonnan ”kiinteä toimipaikka” ei katsota käsittävän:</p>
                    <p>a) järjestelyjä, jotka on tarkoitettu ainoastaan yritykselle kuuluvien tavaroiden varastoimista, näytteillä pitämistä tai luovuttamista varten;</p>
                    <p>b) yritykselle kuuluvan tavaravaraston pitämistä ainoastaan varastoimista, näytteillä pitämistä tai luovuttamista varten;</p>
                    <p>c) yritykselle kuuluvan tavaravaraston pitämistä ainoastaan toisen yrityksen toimesta tapahtuvaa muokkaamista tai jalostamista varten;</p>
                    <p>d) kiinteän liikepaikan pitämistä ainoastaan tavaroiden ostamiseksi tai tietojen keräämiseksi yritykselle;</p>
                    <p>e) kiinteän liikepaikan pitämistä ainoastaan mainontaa, tietojen antamista, tieteellistä tutkimusta tai muuta sellaista toimintaa varten, joka on yrityksen muuhun toimintaan nähden luonteeltaan valmistelevaa tai avustavaa.</p>
                    <p>4. Henkilön, joka olematta 5 kappaleessa tarkoitettu itsenäinen edustaja toimii sopimusvaltiossa toisessa sopimusvaltiossa olevan yrityksen puolesta, katsotaan muodostavan kiinteän toimipaikan ensiksi mainitussa valtiossa, mikäli hänellä on tässä valtiossa valtuus tehdä sopimuksia yrityksen nimissä ja hän valtuuttaan siellä tavanomaisesti käyttää, paitsi milloin hänen toimintansa rajoittuu tavaroiden ostamiseen yrityksen puolesta.</p>
                    <p>5. Sopimusvaltiossa olevalla yrityksellä ei katsota olevan kiinteää toimipaikkaa toisessa sopimusvaltiossa pelkästään sen vuoksi, että se harjoittaa liiketoimintaa tässä toisessa valtiossa välittäjän, komissionäärin tai muun itsenäisen edustajan välityksellä, milloin tämä henkilö toimii säännönmukaisen liiketoimintansa rajoissa.</p>
                    <p>6. Se seikka, että sopimusvaltiossa asuvalla yhtiöllä on määräämisvalta yhtiössä – tai
      siinä on määräämisvalta yhtiöllä – joka on toisessa sopimusvaltiossa asuva taikka joka tässä
      toisessa valtiossa harjoittaa liiketoimintaa (joko kiinteästä toimipaikasta tai muulla
      tavoin), ei itsestään tee kumpaakaan yhtiötä toisen kiinteäksi toimipaikaksi.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_6">
                <num>6 artikla</num>
                <heading>Kiinteästä omaisuudesta saatu tulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa toisessa sopimusvaltiossa olevasta kiinteästä omaisuudesta (siihen luettuna maataloudesta tai metsätaloudesta saatu tulo), voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Sanonnalla ”kiinteä omaisuus” on sen sopimusvaltion lainsäädännön mukainen
      merkitys, jossa omaisuus on. Sanonta käsittää kuitenkin aina kiinteän omaisuuden tarpeiston,
      maataloudessa ja metsätaloudessa käytetyn elävän ja elottoman irtaimiston sekä oikeudet,
      joihin sovelletaan yksityisoikeuden kiinteää omaisuutta koskevia määräyksiä. Kiinteän
      omaisuuden käyttöoikeutta sekä oikeutta määrältään muuttuviin tai kiinteisiin korvauksiin,
      jotka saadaan kivennäisesiintymien, lähteiden ja muiden luonnonvarojen hyväksikäytöstä tai
      oikeudesta niiden hyväksikäyttöön, pidetään myös kiinteänä omaisuutena. Aluksia ja
      ilma-aluksia ei pidetä kiinteänä omaisuutena.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 1 kappaleen määräyksiä sovelletaan tuloon, joka saadaan kiinteän omaisuuden välittömästä käytöstä, sen vuokralle antamisesta tai muusta käytöstä.</p>
                    <p>4. Jos osakkeiden tai muiden yhtiöosuuksien omistus oikeuttaa osakkeiden tai yhtiöosuuksien omistajan hallitsemaan yhtiön omistamaa kiinteää omaisuutta, voidaan tulosta, joka saadaan tällaisen hallintaoikeuden välittömästä käytöstä, sen vuokralle antamisesta tai muusta käytöstä, verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa kiinteä omaisuus on.</p>
                    <p>5. Tämän artiklan 1 ja 3 kappaleen määräyksiä sovelletaan myös yrityksen omistamasta kiinteästä omaisuudesta saatuun tuloon ja itsenäisessä ammatinharjoittamisessa käytetystä kiinteästä omaisuudesta saatuun tuloon.</p>
                    <p>6. Tämän artiklan 4 kappaleen määräyksiä sovelletaan myös yrityksen omistamasta sanotussa kappaleessa tarkoitetusta hallintaoikeudesta saatuun tuloon ja itsenäisessä ammatinharjoittamisessa käytetystä sellaisesta hallintaoikeudesta saatuun tuloon.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_7">
                <num>7 artikla</num>
                <heading>Liiketulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa oleva yritys saa, verotetaan vain siinä valtiossa, jollei yritys harjoita liiketoimintaa toisessa sopimusvaltiossa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta. Jos yritys harjoittaa liiketoimintaa edellä sanotuin tavoin, voidaan tässä toisessa valtiossa verottaa yrityksen saamasta tulosta, mutta vain niin suuresta tulon osasta, joka on luettava kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi.</p>
                    <p>2. Jos sopimusvaltiossa oleva yritys harjoittaa liiketoimintaa toisessa sopimusvaltiossa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta, luetaan, jollei 3 kappaleen määräyksistä muuta johdu, kummassakin sopimusvaltiossa kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi se tulo, jonka toimipaikan olisi voitu olettaa tuottavan, jos se olisi ollut erillinen yritys, joka harjoittaa samaa tai samanluonteista toimintaa samojen tai samanluonteisten edellytysten vallitessa ja itsenäisesti päättää liiketoimista sen yrityksen kanssa, jonka kiinteä toimipaikka se on.</p>
                    <p>3. Kiinteän toimipaikan tuloa määrättäessä on vähennykseksi hyväksyttävä kiinteästä toimipaikasta johtuneet menot, niihin luettuina yrityksen johtamisesta ja yleisestä hallinnosta johtuvat menot riippumatta siitä, ovatko ne syntyneet siinä valtiossa, jossa kiinteä toimipaikka on, vai muualla.</p>
                    <p>4. Mikäli sopimusvaltiossa noudatetun käytännön mukaan kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi luettava tulo määrätään jakamalla yrityksen kokonaistulo yrityksen eri osien kesken, eivät 2 kappaleen määräykset estä tätä sopimusvaltiota määräämästä verotettavaa tuloa tällaista jakamismenettelyä noudattaen. Käytettävän jakamismenetelmän on kuitenkin johdettava tässä artiklassa ilmaistujen periaatteiden mukaiseen tulokseen.</p>
                    <p>5. Tuloa ei lueta kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi pelkästään sen perusteella, että kiinteä toimipaikka ostaa tavaroita yrityksen lukuun.</p>
                    <p>6. Sovellettaessa edellä olevia kappaleita on kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi luettava tulo vuodesta toiseen määrättävä samaa menetelmää noudattaen, jollei pätevistä ja riittävistä syistä muuta johdu.</p>
                    <p>7. Milloin liiketuloon sisältyy tulolajeja, joita käsitellään erikseen tämän sopimuksen muissa artikloissa, tämän artiklan määräykset eivät vaikuta sanottujen artiklojen määräyksiin.</p>
                </content>
            </article>
            <tblock class="noteEditorial" eId="note_3" finlex:outline="huomautus">
                <p>
                    Ks. myös tämän sopimuksen 
                    <a href="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1983/55#protocol">pöytäkirja.</a>
                </p>
            </tblock>
            <article eId="art_8">
                <num>8 artikla</num>
                <heading>Meri- ja ilmakuljetus</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, joka saadaan aluksen tai ilmaaluksen käyttämisestä kansainväliseen liikenteeseen, verotetaan vain siinä sopimusvaltiossa, jossa yrityksen tosiasiallinen johto on.</p>
                    <p>2. Jos merikuljetusyrityksen tosiasiallinen johto on aluksessa, johdon katsotaan olevan siinä sopimusvaltiossa, jossa aluksen kotisatama on, tai jos aluksella ei ole kotisatamaa, siinä sopimusvaltiossa, jossa laivanisäntä asuu.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 1 kappaleen määräyksiä sovelletaan myös tuloon, joka saadaan osallistumisesta pooliin, yhteiseen liiketoimintaan tai kansainväliseen kuljetusjärjestöön.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_9">
                <num>9 artikla</num>
                <heading>Etuyhteydessä keskenään olevat yritykset</heading>
                <content>
                    <p>Milloin</p>
                    <p>a) sopimusvaltiossa oleva yritys välittömästi tai välillisesti osallistuu toisessa sopimusvaltiossa olevan yrityksen johtoon tai valvontaan tahi omistaa osan sen pääomasta, taikka</p>
                    <p>b) samat henkilöt välittömästi tai välillisesti osallistuvat sekä sopimusvaltiossa
      olevan yrityksen että toisessa sopimusvaltiossa olevan yrityksen johtoon tai valvontaan tahi
      omistavat osan niiden pääomasta,</p>
                    <p>noudatetaan seuraavaa.</p>
                    <p>Jos jommassakummassa tapauksessa yritysten välillä kaupallisissa tai rahoitussuhteissa sovitaan ehdoista tai määrätään ehtoja, jotka poikkeavat siitä, mistä riippumattomien yritysten välillä olisi sovittu, voidaan kaikki tulo, joka ilman näitä ehtoja olisi kertynyt toiselle näistä yrityksistä, mutta näiden ehtojen vuoksi ei ole kertynyt yritykselle, lukea tämän yrityksen tuloon ja verottaa siitä tämän mukaisesti.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_10">
                <num>10 artikla</num>
                <heading>Osinko</heading>
                <content>
                    <p>1. Osingosta, jonka sopimusvaltiossa asuva yhtiö maksaa toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Osingosta voidaan kuitenkin verottaa myös siinä sopimusvaltiossa, jossa asuva osingon maksava yhtiö on, tämän valtion lainsäädännön mukaan, mutta jos saaja on osinkoetuuden omistaja, vero ei saa olla suurempi kuin:</p>
                    <p>a) 10 prosenttia osingon kokonaismäärästä, jos osinkoetuuden omistajana on yhtiö (lukuun ottamatta yhtymää), joka välittömästi hallitsee yli 50 prosenttia osingon maksavan yhtiön pääomasta;</p>
                    <p>b) 15 prosenttia osingon kokonaismäärästä muissa tapauksissa.</p>
                    <p>Sopimusvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset sopivat keskenään, miten näitä rajoituksia sovelletaan.</p>
                    <p>Tämä kappale ei vaikuta yhtiön verottamiseen siitä voitosta, josta osinko maksetaan.</p>
                    <p>3. Sanonnalla ”osinko” tarkoitetaan tässä artiklassa tuloa, joka on saatu osakkeista
      tai muista voitto-osuuteen oikeuttavista oikeuksista, jotka eivät ole saamisia, samoin kuin
      muista yhtiöosuuksista saatua tuloa, jota sen valtion verolainsäädännön mukaan, jossa asuva
      voiton jakava yhtiö on, kohdellaan verotuksellisesti samalla tavoin kuin osakkeista saatua
      tuloa.</p>
                    <p>4. Tämän artiklan 1 ja 2 kappaleen määräyksiä ei sovelleta, jos sopimusvaltiossa asuva osinkoetuuden omistaja harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa, jossa asuva osingon maksava yhtiö on, liiketoimintaa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta tai harjoittaa tässä toisessa valtiossa itsenäistä ammattitoimintaa siellä olevasta kiinteästä paikasta, ja osingon maksamisen perusteena oleva osuus tosiasiallisesti liittyy tähän kiinteään toimipaikkaan tai kiinteään paikkaan. Tässä tapauksessa osingosta verotetaan tässä toisessa sopimusvaltiossa sen oman lainsäädännön mukaan.</p>
                    <p>5. Jos sopimusvaltiossa asuva yhtiö saa tuloa toisesta sopimusvaltiosta, ei tämä toinen valtio saa verottaa yhtiön maksamasta osingosta, paitsi mikäli osinko maksetaan tässä toisessa valtiossa asuvalle henkilölle tai mikäli osingon maksamisen perusteena oleva osuus tosiasiallisesti liittyy tässä toisessa valtiossa olevaan kiinteään toimipaikkaan tai kiinteään paikkaan, eikä myöskään verottaa yhtiön jakamattomasta voitosta, vaikka maksettu osinko tai jakamaton voitto kokonaan tai osaksi koostuisi tässä toisessa valtiossa kertyneestä tulosta.</p>
                </content>
            </article>
            <tblock class="noteEditorial" eId="note_4" finlex:outline="huomautus">
                <p>
                    Ks. myös tämän sopimuksen 
                    <a href="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1983/55#protocol">pöytäkirja.</a>
                </p>
            </tblock>
            <article eId="art_11">
                <num>11 artikla</num>
                <heading>Korko</heading>
                <content>
                    <p>1. Korosta, joka kertyy sopimusvaltiosta ja maksetaan toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle, voidaan verottaa tässä. toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Korosta voidaan kuitenkin verottaa myös siinä sopimusvaltiossa, josta se kertyy, tämän valtion lainsäädännön mukaan, mutta jos saaja on korkoetuuden omistaa, vero ei saa olla suurempi kuin 15 prosenttia koron kokonaismäärästä. Sopimusvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset sopivat keskenään, miten tätä rajoitusta sovelletaan.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 2 kappaleen määräysten estämättä sopimusvaltiosta kertynyt korko vapautetaan verosta tässä valtiossa, jos:</p>
                    <p>a) koron maksaja on tämän sopimusvaltion hallitus, valtiollinen tai hallinnollinen osa, julkisyhteisö tai paikallisviranomainen; tai</p>
                    <p>b) korko maksetaan toisen sopimusvaltion hallitukselle, valtiolliselle tai hallinnolliselle osalle, julkisyhteisölle tahi paikallisviranomaiselle taikka tämän toisen sopimusvaltion, sen valtiollisen tai hallinnollisen osan, julkisyhteisön tai paikallisviranomaisen kokonaan omistamalle laitokselle (siihen luettuna rahalaitos); tai</p>
                    <p>c) korko maksetaan muulle laitokselle (siihen luettuna rahalaitos) lainasta, joka on myönnetty sopimusvaltioiden hallitusten välillä tehdyn sopimuksen nojalla.</p>
                    <p>4. Sanonnalla ”korko” tarkoitetaan tässä artiklassa tuloa, joka saadaan valtion
      antamista arvopapereista, obligaatioista tai debentuureista riippumatta siitä, onko ne
      turvattu kiinteistökiinnityksellä vai ei, ja liittyykö niihin oikeus osuuteen voitosta vai ei,
      sekä tuloa, joka saadaan kaikenlaatuisista muista saamisista, samoin kuin kaikkea muuta tuloa,
      joka sen valtion verolainsäädännön mukaan, josta tulo kertyy, rinnastetaan velaksiannosta
      saatuun tuloon.</p>
                    <p>5. Tämän artiklan 1 ja 2 kappaleen määräyksiä ei sovelleta, jos sopimusvaltiossa asuva korkoetuuden omistaja harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa, josta korko kertyy, liiketoimintaa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta tai harjoittaa tässä toisessa valtiossa itsenäistä ammattitoimintaa siellä olevasta kiinteästä paikasta, ja koron maksamisen perusteena oleva saaminen tosiasiallisesti liittyy tähän kiinteään toimipaikkaan tai kiinteään paikkaan. Tässä tapauksessa korosta verotetaan tässä toisessa sopimusvaltiossa sen oman lainsäädännön mukaan.</p>
                    <p>6. Koron katsotaan kertyvän sopimusvaltiosta, kun sen maksaa tämä valtio itse, sen valtiollinen tai hallinnollinen osa, julkisyhteisö tai paikallisviranomainen tahi tässä valtiossa asuva henkilö. Jos kuitenkin koron maksajalla riippumatta siitä onko hän sopimusvaltiossa asuva vai ei, on sopimusvaltiossa kiinteä toimipaikka tai kiinteä paikka, josta koron perusteena oleva velka on aiheutunut, ja korko rasittaa tätä kiinteää toimipaikkaa tai kiinteää paikkaa, katsotaan koron kertyvän siitä sopimusvaltiosta, jossa kiinteä toimipaikka tai kiinteä paikka on.</p>
                    <p>7. Jos koron määrä maksajan ja saajan tai heidän molempien ja muun henkilön välisen erityisen suhteen vuoksi ylittää koron maksamisen perusteena olevaan saamiseen nähden määrän, josta maksaja ja saaja olisivat sopineet, jollei tällaista suhdetta olisi, sovelletaan tämän artiklan määräyksiä vain viimeksi mainittuun määrään. Tässä tapauksessa verotetaan tämän määrän ylittävästä maksun osasta kummankin sopimusvaltion lainsäädännön mukaan, ottaen huomioon tämän sopimuksen muut määräykset.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_12">
                <num>12 artikla</num>
                <heading>Rojalti</heading>
                <content>
                    <p>1. Rojaltista, joka kertyy sopimusvaltiosta ja maksetaan toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Tämän artiklan 3 kappaleen b) ja c) kohdassa tarkoitetusta rojaltista voidaan kuitenkin verottaa myös siinä sopimusvaltiossa, josta se kertyy, tämän valtion lainsäädännön mukaan, mutta jos saaja on rojaltietuuden omistaja, vero ei saa olla suurempi kuin 5 prosenttia rojaltin kokonaismäärästä. Sopimusvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset sopivat keskenään, miten tätä rajoitusta sovelletaan.</p>
                    <p>3. Sanonnalla ”rojalti” tarkoitetaan tässä artiklassa kaikkia suorituksia, jotka
      saadaan korvauksena</p>
                    <p>a) kirjallisen, taiteellisen tai tieteellisen teoksen tekijänoikeuden käyttämisestä tai käyttöoikeudesta;</p>
                    <p>b) elokuvafilmin sekä televisio- tai radiolähetyksessä käytettävän filmin tai nauhan, patentin, tavaramerkin, mallin tai muotin, piirustuksen, salaisen kaavan tai valmistusmenetelmän tahi teollisen, kaupallisen tai tieteellisen välineistön käyttämisestä tai käyttöoikeudesta;</p>
                    <p>c) teollisia, kaupallisia tai tieteellisiä kokemuksia koskevista tiedoista.</p>
                    <p>4. Tämän artiklan 1 ja 2 kappaleen määräyksiä ei sovelleta, jos sopimusvaltiossa asuva rojaltietuuden omistaja harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa, josta rojalti kertyy, liiketoimintaa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta tai harjoittaa tässä toisessa valtiossa itsenäistä ammattitoimintaa siellä olevasta kiinteästä paikasta, ja rojaltin maksamisen perusteena oleva oikeus tai omaisuus tosiasiallisesti liittyy tähän kiinteään toimipaikkaan tai kiinteään paikkaan. Tässä tapauksessa rojaltista verotetaan tässä toisessa sopimusvaltiossa sen oman lainsäädännön mukaan.</p>
                    <p>5. Rojaltin katsotaan kertyvän sopimusvaltiosta, kun sen maksaa tämä valtio itse, sen valtiollinen tai hallinnollinen osa, julkisyhteisö tai paikallisviranomainen tahi tässä valtiossa asuva henkilö. Jos kuitenkin rojaltin maksajalla riippumatta siitä, onko hän sopimusvaltiossa asuva vai ei, on sopimusvaltiossa kiinteä toimipaikka tai kiinteä paikka, josta rojaltin maksamisen perusteena oleva velvoite on aiheutunut, ja rojalti rasittaa tätä kiinteää toimipaikkaa tai kiinteää paikkaa, katsotaan rojaltin kertyvän siitä valtiosta, jossa kiinteä toimipaikka tai kiinteä paikka on.</p>
                    <p>6. Jos rojaltin määrä maksajan ja saajan tai heidän molempien ja muun henkilön välisen erityisen suhteen vuoksi ylittää rojaltin maksamisen perusteena olevaan käyttöön, oikeuteen tai tietoon nähden määrän, josta maksaja ja saaja olisivat sopineet, jollei tällaista suhdetta olisi, sovelletaan tämän artiklan määräyksiä vain viimeksi mainittuun määrään. Tässä tapauksessa verotetaan tämän määrän ylittävästä maksun osasta kummankin sopimusvaltion lainsäädännön mukaan, ottaen huomioon tämän sopimuksen muut määräykset.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_13">
                <num>13 artikla</num>
                <heading>Myyntivoitto</heading>
                <content>
                    <p>1. Voitosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa 6 artiklassa tarkoitetun ja toisessa sopimusvaltiossa olevan kiinteän omaisuuden luovutuksesta, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Voitosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa 6 artiklan 4 kappaleessa tarkoitetun osakkeen tai muun yhtiöosuuden luovutuksesta, voidaan verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa yhtiön omistama kiinteä omaisuus on.</p>
                    <p>3. Voitosta, joka saadaan sopimusvaltiossa olevan yrityksen toisessa sopimusvaltiossa olevan kiinteän toimipaikan liikeomaisuuteen kuuluvan irtaimen omaisuuden tai sopimusvaltiossa asuvan henkilön toisessa sopimusvaltiossa itsenäistä ammatinharjoittamista varten käytettävänä olevaan kiinteään paikkaan kuuluvan irtaimen omaisuuden luovutuksesta, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa. Sama koskee voittoa, joka saadaan tällaisen kiinteän toimipaikan (erillisenä tai koko yrityksen mukana) tai kiinteän paikan luovutuksesta.</p>
                    <p>4. Voitosta, joka saadaan kansainväliseen liikenteeseen käytetyn aluksen tai ilma-aluksen taikka tällaisen aluksen tai ilma-aluksen käyttämiseen liittyvän irtaimen omaisuuden luovutuksesta, verotetaan vain siinä sopimusvaltiossa, jossa yrityksen tosiasiallinen johto on.</p>
                    <p>5. Voitosta, joka saadaan muun kuin 1, 2, 3 ja 4 kappaleessa tarkoitetun omaisuuden luovutuksesta, verotetaan vain siinä sopimusvaltiossa, jossa luovuttaja asuu.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_14">
                <num>14 artikla</num>
                <heading>Itsenäinen ammatinharjoittaminen</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa vapaan ammatin tai muun itsenäisen toiminnan harjoittamisesta, verotetaan vain tässä valtiossa, jollei hänellä ole toisessa sopimusvaltiossa kiinteää paikkaa, joka on vakinaisesti hänen käytettävänään toiminnan harjoittamista varten. Jos hänellä on tällainen kiinteä paikka, voidaan tulosta verottaa tässä toisessa valtiossa, mutta vain niin suuresta tulon osasta, joka on luettava kiinteään paikkaan kuuluvaksi.</p>
                    <p>2. Sanonta ”vapaa ammatti” käsittää erityisesti itsenäisen tieteellisen, kirjallisen
      ja taiteellisen toiminnan, kasvatus- ja opetustoiminnan sekä sen itsenäisen toiminnan, jota
      lääkäri, asianajaja, insinööri, arkkitehti, hammaslääkäri ja tilintarkastaja
      harjoittavat.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_15">
                <num>15 artikla</num>
                <heading>Yksityinen palvelus</heading>
                <content>
                    <p>1. Jollei 16, 18 19 ja 20 artiklan määräyksistä muuta johdu, verotetaan palkasta ja muusta sellaisesta hyvityksestä, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa epäitsenäisestä työstä, vain tässä valtiossa, jollei työtä tehdä toisessa sopimusvaltiossa. Jos työ tehdään tässä toisessa valtiossa, voidaan työstä saadusta hyvityksestä verottaa siellä.</p>
                    <p>2. Tämän artiklan 1 kappaleen määräysten estämättä verotetaan hyvityksestä, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa toisessa sopimusvaltiossa tekemästään epäitsenäisestä työstä, vain ensiksi mainitussa valtiossa, jos:</p>
                    <p>a) saaja oleskelee tässä toisessa valtiossa yhdessä tai useammassa jaksossa yhteensä enintään 183 päivää verovuoden aikana, ja</p>
                    <p>b) hyvityksen maksaa työnantaja tai se maksetaan työnantajan puolesta, joka ei ole tässä toisessa valtiossa asuva, sekä</p>
                    <p>c) hyvityksellä ei rasiteta kiinteää toimipaikkaa tai kiinteää paikkaa, joka työnantajalla on tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>3. Edellä tässä artiklassa olevien määräysten estämättä voidaan hyvityksestä, joka saadaan kansainvälisessä liikenteessä olevassa aluksessa tai ilma-aluksessa tehdystä epäitsenäisestä työstä, verottaa siinä sopimusvaltiossa jossa yrityksen tosiasiallinen johto on.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_16">
                <num>16 artikla</num>
                <heading>Johtajanpalkkio</heading>
                <content>
                    <p>Johtajanpalkkiosta ja muusta sellaisesta suorituksesta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa toisessa sopimusvaltiossa asuvan yhtiön johtokunnan tai muun sellaisen elimen jäsenenä, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_17">
                <num>17 artikla</num>
                <heading>Taiteilijat ja urheilijat</heading>
                <content>
                    <p>1. Tämän sopimuksen 14 ja 15 artiklan määräysten estämättä voidaan tulosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa taiteilijana, kuten teatteri- tai elokuvanäyttelijänä, radio- tai televisiotaiteilijana tahi muusikkona, taikka urheilijana, toisessa sopimusvaltiossa harjoittamastaan henkilökohtaisesta toiminnasta, verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Milloin tulo, joka saadaan taiteilijan tai urheilijan tässä ominaisuudessaan harjoittamasta henkilökohtaisesta toiminnasta, ei tule taiteilijalle tai urheilijalle itselleen, vaan toiselle henkilölle, voidaan tästä tulosta, 7, 14 ja 15 artiklan määräysten estämättä, verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa taiteilija tai urheilija harjoittaa toimintaansa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_18">
                <num>18 artikla</num>
                <heading>Eläke</heading>
                <content>
                    <p>1. Jollei tämän artiklan 2 kappaleen tai 19 artiklan 2 kappaleen määräyksistä muuta johdu, verotetaan eläkkeestä ja muusta samanluonteisesta hyvityksestä, joka maksetaan sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle aikaisemman epäitsenäisen työn perusteella, vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>2. Jollei 19 artiklan 2 kappaleen määräyksistä muuta johdu, voidaan eläkkeestä ja muusta sopimusvaltion sosiaaliturvaa koskevan lainsäädännön mukaan tapahtuvasta suorituksesta verottaa tässä valtiossa. Tätä määräystä sovelletaan vain tämän valtion kansalaisiin.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_19">
                <num>19 artikla</num>
                <heading>Julkinen palvelus</heading>
                <content>
                    <p>1. a) Hyvityksestä (eläkettä lukuun ottamatta), jonka sopimusvaltio, sen valtiollinen tai hallinnollinen osa, julkisyhteisö tai paikallisviranomainen maksaa luonnolliselle henkilölle työstä, joka tehdään tämän valtion, sen valtiollisen tai hallinnollisen osan, julkisyhteisön tai paikallisviranomaisen palveluksessa, verotetaan vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>b) Tällaisesta hyvityksestä verotetaan kuitenkin vain siinä sopimusvaltiossa, jossa tämä henkilö asuu, jos työ tehdään tässä valtiossa ja</p>
                    <p>1) henkilö on tämän valtion kansalainen; tai</p>
                    <p>2) hänestä ei tullut tässä valtiossa asuvaa ainoastaan tämän työn tekemiseksi.</p>
                    <p>2. a) Eläkkeestä, jonka sopimusvaltio, sen valtiollinen tai hallinnollinen osa, julkisyhteisö tai paikallisviranomainen maksaa, tai joka maksetaan niiden perustamista rahastoista, luonnolliselle henkilölle työstä, joka on tehty tämän valtion, sen valtiollisen tai hallinnollisen osan, julkisyhteisön tai paikallisviranomaisen palveluksessa, verotetaan vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>b) Tällaisesta eläkkeestä verotetaan kuitenkin vain siinä sopimusvaltiossa, jossa tämä henkilö asuu, jos hän on tämän valtion kansalainen.</p>
                    <p>3. Tämän sopimuksen 15, 16 ja 18 artiklan määräyksiä sovelletaan hyvitykseen ja eläkkeeseen, joka maksetaan toisen sopimusvaltion, sen valtiollisen tai hallinnollisen osan, julkisyhteisön tai paikallisviranomaisen harjoittaman liiketoiminnan yhteydessä tehdystä työstä.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_20">
                <num>20 artikla</num>
                <heading>Opiskelijat</heading>
                <content>
                    <p>Rahamääristä, jotka opiskelija tai liikealan, teollisuuden, maatalouden tai metsätalouden harjoittelija, joka asuu tai välittömästi ennen oleskeluaan sopimusvaltiossa asui toisessa sopimusvaltiossa ja joka oleskelee ensiksi mainitussa valtiossa yksinomaan koulutuksensa tai harjoittelunsa vuoksi, saa elatustaan, koulutustaan tai harjoitteluaan varten, ei tässä valtiossa veroteta, edellyttäen että nämä rahanmäärät kertyvät tämän valtion ulkopuolella olevista lähteistä.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_21">
                <num>21 artikla</num>
                <heading>Muu tulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa ja jota ei käsitellä tämän sopimuksen edellä olevissa artikloissa, verotetaan vain tässä valtiossa riippumatta siitä, mistä tulo kertyy.</p>
                    <p>2. Tämän artiklan 1 kappaleen määräyksiä ei sovelleta tuloon, lukuun ottamatta 6 artiklan 2 kappaleessa tarkoitettua kiinteästä omaisuudesta saatua tuloa, jos sopimusvaltiossa asuva tulon saaja harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa liiketoimintaa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta tai harjoittaa tässä toisessa valtiossa itsenäistä ammattitoimintaa siellä olevasta kiinteästä paikasta, ja tulon maksamisen perusteena oleva oikeus tai omaisuus tosiasiallisesti liittyy tähän kiinteään toimipaikkaan tai kiinteään paikkaan. Tässä tapauksessa tulosta verotetaan tässä toisessa sopimusvaltiossa sen oman lainsäädännön mukaan.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_22">
                <num>22 artikla</num>
                <heading>Varallisuus</heading>
                <content>
                    <p>1. Varallisuudesta, joka koostuu sopimusvaltiossa asuvan henkilön omistamasta 6 artiklan 2 kappaleessa tarkoitetusta ja toisessa sopimusvaltiossa olevasta kiinteästä omaisuudesta, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Varallisuudesta, joka koostuu 6 artiklan 4 kappaleessa tarkoitetusta osakkeesta tai muusta yhtiöosuudesta, voidaan verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa yhtiön omistama kiinteä omaisuus on.</p>
                    <p>3. Varallisuudesta, joka koostuu sopimusvaltiossa olevan yrityksen toisessa sopimusvaltiossa olevan kiinteän toimipaikan liikeomaisuuteen kuuluvasta irtaimesta omaisuudesta tai sopimusvaltiossa asuvan henkilön toisessa sopimusvaltiossa itsenäistä ammatinharjoittamusta varten käytettävänä olevaan kiinteään paikkaan kuuluvasta irtaimesta omaisuudesta, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>4. Varallisuudesta, joka koostuu kansainväliseen liikenteeseen käytetystä aluksesta ja ilmaaluksesta sekä tällaisen aluksen ja ilma-aluksen käyttämiseen liittyvästä irtaimesta omaisuudesta, verotetaan vain siinä sopimusvaltiossa, jossa yrityksen tosiasiallinen johto on.</p>
                    <p>5. Muunlaisesta sopimusvaltiossa asuvan henkilön varallisuudesta verotetaan vain tässä valtiossa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_23">
                <num>23 artikla</num>
                <heading>Kaksinkertaisen verotuksen poistaminen</heading>
                <content>
                    <p>1. Kaksinkertainen verotus poistetaan Italian osalta seuraavasti:</p>
                    <p>Milloin Italiassa asuvalla henkilöllä on tuloja, joita verotetaan Suomessa, Italia voi, määrättäessä tämän sopimuksen 2 artiklassa tarkoitettuja tuloverojaan, sisällyttää mainitut tulot perusteeseen, jonka nojalla verot määrätään, jos tämän sopimuksen erityiset määräykset eivät toisin määrää.</p>
                    <p>Tässä tapauksessa Italian on näin lasketuista veroista vähennettävä tulosta maksettu Suomen vero, mutta vähennyksen määrä ei saa ylittää sitä edellä mainitun Italian veron osuutta, joka vastaa tämän tulon suhdetta koko tuloon.</p>
                    <p>Vähennystä ei kuitenkaan myönnetä, jos tulosta Italian lainsäädännön mukaisesti tulon saajan pyynnöstä verotetaan Italiassa toimittamalla siitä lopullisen veron pidätys.</p>
                    <p>2. Kaksinkertainen verotus poistetaan Suomen osalta seuraavasti:</p>
                    <p>a) Milloin Suomessa asuvalla henkilöllä on tuloa tai varallisuutta, josta tämän sopimuksen määräysten mukaan voidaan verottaa Italiassa, Suomen on, jollei b) kohdan määräyksiä sovelleta:</p>
                    <p>1) vähennettävä tämän henkilön tulosta suoritettavasta verosta Italiassa maksettua tuloveroa vastaava määrä;</p>
                    <p>2) vähennettävä tämän henkilön varallisuudesta suoritettavasta verosta Italiassa maksettua varallisuusveroa vastaava määrä.</p>
                    <p>Vähennyksen määrä ei kummassakaan tapauksessa kuitenkaan saa olla suurempi kuin se ennen vähennyksen tekemistä lasketun tuloveron tai varallisuusveron osa, joka jakautuu sille tulolle tai sille varallisuudelle, josta voidaan verottaa Italiassa.</p>
                    <p>b) Tämän kappaleen a) kohdan määräysten estämättä osinko, jonka Italiassa asuva yhtiö maksaa Suomessa asuvalle yhtiölle, vapautetaan Suomen verosta siinä laajuudessa kuin osinko olisi ollut vapaa verosta Suomen verolainsäädännön mukaan, jos molemmat yhtiöt olisivat olleet Suomessa asuvia.</p>
                    <p>3. Milloin sopimusvaltiossa asuva henkilö saa 18 artiklan 2 kappaleessa tarkoitetun suorituksen, josta voidaan verottaa toisessa sopimusvaltiossa, tämän toisen valtion on vähennettävä tämän henkilön tulosta suoritettavasta verosta ensiksi mainitussa valtiossa tulosta maksettua veroa vastaava määrä. Vähennyksen määrä ei kuitenkaan saa olla suurempi kuin se ennen vähennyksen tekemistä lasketun tuloveron osa, joka jakautuu sille suoritukselle, josta voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>4. Milloin sopimusvaltion lainsäädännön mukaan tämän sopimuksen piiriin kuuluvasta verosta on määräajaksi myönnetty vapautus tai sitä on alennettu tämän valtion taloudellisen kehityksen edistämiseksi, katsotaan se veron osa, josta vapautus on myönnetty tai joka vastaa alennusta, maksetuksi tämän artiklan edellä olevia kappaleita sovellettaessa.</p>
                </content>
            </article>
            <tblock class="noteEditorial" eId="note_5" finlex:outline="huomautus">
                <p>
                    Ks. myös tämän sopimuksen 
                    <a href="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1983/55#protocol">pöytäkirja.</a>
                </p>
            </tblock>
            <article eId="art_24">
                <num>24 artikla</num>
                <heading>Syrjintäkielto</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltion kansalainen ei toisessa sopimusvaltiossa saa joutua sellaisen verotuksen tai siihen liittyvän velvoituksen kohteeksi, joka on muunlainen tai raskaampi kuin verotus tai siihen liittyvä velvoitus, jonka kohteeksi tämän toisen valtion kansalainen samoissa olosuhteissa joutuu tai saattaa joutua. Tämän sopimuksen 1 artiklan määräysten estämättä sovelletaan tätä määräystä myös henkilöön, joka ei asu sopimusvaltiossa tai molemmissa sopimusvaltioissa.</p>
                    <p>2. Verotus, joka kohdistuu sopimusvaltiossa olevan yrityksen toisessa sopimusvaltiossa olevaan kiinteään toimipaikkaan, ei tässä toisessa valtiossa saa olla epäedullisempi kuin verotus, joka kohdistuu tässä toisessa valtiossa olevaan samanlaista toimintaa harjoittavaan yritykseen. Tämän määräyksen ei katsota velvoittavan sopimusvaltiota myöntämään toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle sellaista henkilökohtaista vähennystä verotuksessa, vapautusta verosta tai alennusta veroon siviilisäädyn taikka perheen huoltovelvollisuuden johdosta, joka myönnetään omassa valtiossa asuvalle henkilölle.</p>
                    <p>3. Muussa kuin sellaisessa tapauksessa, jossa 9 artiklan, 11 artiklan 7 kappaleen tai 12 artiklan 6 kappaleen määräyksiä sovelletaan, ovat korko, rojalti ja muu maksu, jotka sopimusvaltiossa oleva yritys suorittaa toisessa sopimusvaltiossa olevalle henkilölle, vähennyskelpoisia tämän yrityksen verotettavaa tuloa määrättäessä samoin ehdoin kuin maksu ensiksi mainitussa valtiossa asuvalle henkilölle. Samoin on sopimusvaltiossa olevan yrityksen velka toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle vähennyskelpoinen tämän yrityksen verotettavaa varallisuutta määrättäessä samoin ehdoin kuin velka ensiksi mainitussa valtiossa asuvalle henkilölle.</p>
                    <p>4. Sopimusvaltiossa oleva yritys, jonka pääoman toisessa sopimusvaltiossa asuva henkilö tai siellä asuvat henkilöt välittömästi tai välillisesti joko kokonaan tai osaksi omistavat tai josta he tällä tavoin määräävät, ei ensiksi mainitussa valtiossa saa joutua sellaisen verotuksen tai siihen liittyvän velvoituksen kohteeksi, joka on muunlainen tai raskaampi kuin verotus tai siihen liittyvä velvoitus, jonka kohteeksi ensiksi mainitussa sopimusvaltiossa oleva muu samanluonteinen yritys joutuu tai saattaa joutua.</p>
                    <p>5. Tämän sopimuksen 2 artiklan estämättä sovelletaan tämän artiklan määräyksiä kaikenlaatuisiin veroihin.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_25">
                <num>25 artikla</num>
                <heading>Keskinäinen sopimusmenettely</heading>
                <content>
                    <p>1. Jos henkilö katsoo, että sopimusvaltion tai molempien sopimusvaltioiden toimenpiteet ovat johtaneet tai johtavat hänen osaltaan verotukseen, joka on tämän sopimuksen määräysten vastainen, hän voi saattaa asiansa sen sopimusvaltion toimivaltaisen viranomaisen käsiteltäväksi, jossa hän asuu tai, jos kysymyksessä on 24 artiklan 1 kappaleen soveltaminen, jonka kansalainen hän on, ilman että tämä vaikuttaa hänen oikeuteensa käyttää näiden valtioiden sisäisissä oikeusjärjestyksissä olevia oikeussuojakeinoja. Asia on saatettava käsiteltäväksi kahden vuoden kuluessa siitä kun henkilö sai tiedon toimenpiteestä, joka on aiheuttanut sopimuksen määräysten vastaisen verotuksen.</p>
                    <p>2. Jos toimivaltainen viranomainen havaitsee huomautuksen perustelluksi, mutta ei itse voi saada aikaan tyydyttävää ratkaisua, viranomaisen on pyrittävä toisen sopimusvaltion toimivaltaisen viranomaisen kanssa keskinäisin sopimuksin ratkaisemaan asia siinä tarkoituksessa, että verotus, joka on tämän sopimuksen vastainen, vältetään.</p>
                    <p>3. Sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on pyrittävä keskinäisin sopimuksin ratkaisemaan tämän sopimuksen tulkinnassa tai soveltamisessa syntyvät vaikeudet tai epätietoisuutta aiheuttavat kysymykset.</p>
                    <p>4. Sopimusvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat olla välittömässä yhteydessä keskenään sopimukseen pääsemiseksi niissä tapauksissa, jotka mainitaan edellä olevissa kappaleissa. Jos suullisten keskustelujen katsotaan helpottavan sopimukseen pääsemistä, voidaan tällaiset keskustelut käydä toimikunnassa, johon kuuluu sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten edustajia.</p>
                </content>
            </article>
            <tblock class="noteEditorial" eId="note_6" finlex:outline="huomautus">
                <p>
                    Ks. myös tämän sopimuksen 
                    <a href="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/1983/55#protocol">pöytäkirja.</a>
                </p>
            </tblock>
            <article eId="art_26">
                <num>26 artikla</num>
                <heading>Tietojen vaihtaminen</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on vaihdettava keskenään sellaisia tietoja, jotka ovat välttämättömiä tämän sopimuksen tai sopimusvaltioiden tämän sopimuksen piiriin kuuluvia veroja koskevan sisäisen lainsäädännön määräysten soveltamiseksi sekä veron kiertämisen estämiseksi, mikäli tämän lainsäädännön perusteella tapahtuva verotus ei ole sopimuksen vastainen. Sopimuksen 1 artikla ei rajoita tietojen vaihtamista. Sopimusvaltion vastaanottamia tietoja on käsiteltävä salaisina samalla tavalla kuin tämän valtion sisäisen lainsäädännön perusteella saatuja tietoja ja niitä saadaan ilmaista vain henkilöille tai viranomaisille (niihin luettuina tuomioistuimet ja hallintoelimet), jotka määräävät, kantavat tai perivät tämän sopimuksen piiriin kuuluvia veroja tai käsittelevät näitä veroja koskevia syytteitä tai valituksia. Näiden henkilöiden tai viranomaisten on käytettävä tietoja vain tällaisiin tarkoituksiin. Ne saavat ilmaista tietoja julkisessa oikeudenkäynnissä tai tuomioistuimen ratkaisuissa.</p>
                    <p>2. Tämän artiklan 1 kappaleen määräysten ei katsota velvoittavan sopimusvaltiota:</p>
                    <p>a) ryhtymään hallintotoimiin, jotka poikkeavat tämän valtion tai toisen sopimusvaltion lainsäädännöstä ja hallintokäytännöstä;</p>
                    <p>b) antamaan tietoja, joita tämän valtion tai toisen sopimusvaltion lainsäädännön mukaan tai säännönmukaisen hallintomenettelyn puitteissa ei voida hankkia;</p>
                    <p>c) antamaan tietoja, jotka paljastaisivat liikesalaisuuden taikka teollisen, kaupallisen tai ammatillisen salaisuuden tai elinkeinotoiminnassa käytetyn menettelytavan, taikka tietoja joiden ilmaiseminen olisi vastoin yleistä järjestystä (ordre public).</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_27">
                <num>27 artikla</num>
                <heading>Diplomaattiset edustajat ja konsulivirkamiehet</heading>
                <content>
                    <p>Tämä sopimus ei vaikuta niihin verotuksellisiin erioikeuksiin, jotka kansainvälisen oikeuden yleisten sääntöjen tai erityisten sopimusten määräysten mukaan myönnetään diplomaattisille edustajille tai konsulivirkamiehille.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_28">
                <num>28 artikla</num>
                <heading>Voimaantulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltioiden hallitukset ilmoittavat toisilleen täyttäneensä valtiosäännössään tämän sopimuksen voimaantulolle asetetut edellytykset.</p>
                    <p>2. Sopimus tulee voimaan kolmantenakymmenentenä päivänä siitä päivästä, jona myöhempi 1 kappaleessa tarkoitetuista ilmoituksista on tehty, ja sen määräyksiä sovelletaan:</p>
                    <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta, tuloon, joka saadaan sitä vuotta, jona sopimus tulee voimaan, lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen;</p>
                    <p>b) muiden tulosta suoritettavien verojen ja varallisuudesta suoritettavien verojen osalta, veroihin, jotka määrätään sitä vuotta, jona sopimus tulee voimaan, lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen alkavilta verokausilta.</p>
                    <p>3. Suomen ja Italian välillä tulon ja omaisuuden kaksinkertaisen verotuksen ja veron kiertämisen estämiseksi Roomassa 4 päivänä elokuuta 1967 allekirjoitettu sopimus, sellaisena kuin se on muutettuna 7 päivänä toukokuuta 1971 ja 19 päivänä kesäkuuta 1971 päivättyjen noottien vaihdolla, lakkaa olemasta voimassa. Sen määräykset lakkaavat olemasta voimassa siitä päivästä lukien, jona tämän sopimuksen määräyksiä 2 kappaleen määräysten mukaan sovelletaan ensimmäisen kerran.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_29">
                <num>29 artikla</num>
                <heading>Päättyminen</heading>
                <content>
                    <p>Tämä sopimus on voimassa, kunnes jompikumpi sopimusvaltio sen irtisanoo. Kumpikin sopimusvaltio voi viiden vuoden kuluttua siitä päivästä, jona sopimus tulee voimaan, irtisanoa sopimuksen diplomaattista tietä tekemällä irtisanomisilmoituksen vähintään kuusi kuukautta ennen kunkin kalenterivuoden päättymistä. Tässä tapauksessa sopimus lakkaa olemasta voimassa:</p>
                    <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta, tuloon, joka saadaan sitä vuotta, jona irtisanomisilmoitus tehdään, lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen;</p>
                    <p>b) muiden tulosta suoritettavien verojen ja varallisuudesta suoritettavien verojen osalta, veroihin, jotka määrätään sitä vuotta, jona irtisanomisilmoitus tehdään, lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen alkavilta verokausilta.</p>
                    <p>Tämän vakuudeksi ovat allekirjoittaneet, asianmukaisesti siihen valtuutettuina, allekirjoittaneet sopimuksen.</p>
                    <p>Tehty Helsingissä 12 päivänä kesäkuuta 1981 kahtena suomen-, italian- ja englanninkielisenä kappaleena kaikkien kolmen tekstin ollessa yhtä todistusvoimaiset. Tulkintaerimielisyyden sattuessa on englanninkielinen teksti ratkaiseva.</p>
                </content>
            </article>
            <hcontainer name="attachments">
                <hcontainer eId="protocol" name="attachment">
                    <heading>Pöytäkirja</heading>
                    <content>
                        <p>Allekirjoitettaessa tänään Suomen ja Italian välillä tehtyä sopimusta tulo- ja varallisuusveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi ovat allekirjoittaneet sopineet seuraavista määräyksistä, jotka muodostavat sopimuksen olennaisen osan:</p>
                        <tblock>
                            <num>1. 2 artiklan 3 kappale</num>
                            <p>a) Sopimusta ei Suomessa sovelleta kansaneläkevakuutusmaksuun, sairausvakuutusmaksuun eikä erityiseen arpajaisveroon. Sopimusta ei Italiassa sovelleta veroihin (ei myöskään silloin kun ne kannetaan pidättämällä vero lähteellä), joita on suoritettava arpajaisvoitoista, muista kuin arvopapereihin liittyvistä palkinnoista, tahi sattumaan tai kykyyn perustuvista peleistä, kilpailuista, arvauspeleistä tai vedonlyönnistä saaduista voitoista.</p>
                            <p>b) Milloin Italiassa sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen otetaan käyttöön varallisuusvero, sovelletaan sopimusta myös tällaiseen veroon.</p>
                        </tblock>
                        <tblock>
                            <num>2. 4 artikla</num>
                            <p>Jakamattoman kuolinpesän katsotaan Suomessa toimitettavassa verotuksessa asuvan siinä sopimusvaltiossa, jossa vainaja tämän artiklan 1 ja 2 kappaleen määräysten mukaan asui kuolinhetkellään.</p>
                        </tblock>
                        <tblock>
                            <num>3. 7 artiklan 3 kappale</num>
                            <p>Sanonnalla ”kiinteästä toimipaikasta johtuneet menot” tarkoitetaan menoja, jotka
        välittömästi liittyvät kiinteän toimipaikan toimintaan.</p>
                        </tblock>
                        <tblock>
                            <num>4. 10 artiklan 3 kappale</num>
                            <p>Sanonta ”osinko” käsittää tulot, jotka on saatu voitto-osuustodistuksista tai
        -oikeuksista (”jouissance” shares tai ”jouissance” rights), kaivososakkeista ja
        perustajaosuuksista.</p>
                        </tblock>
                        <tblock>
                            <num>5. 23 artikla</num>
                            <p>a) Sopimuksen mukaisesti kannettu varallisuudesta suoritettava Suomen vero vähennetään Italiassa sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen käyttöön otetusta, varallisuudesta suoritettavasta verosta tämän artiklan 1 kappaleessa määrätyllä tavalla.</p>
                            <p>b) 1) Milloin Italiassa asuvaa henkilöä, joka on Suomen, mutta ei Italian
        kansalainen, pidetään Suomessa asuvana Suomen tulo- ja varallisuusverolain 9 §:ssä olevan
        niin sanotun kolmen vuoden säännön mukaan, sopimuksen 2 artiklassa tarkoitettujen Suomen
        verojen osalta, Suomi voi tapauksissa, joissa sopimuksen määräykset rajoittavat Suomen
        verottamisoikeutta, verottaa tällaisen henkilön tulosta, joka on saatu Italian ulkopuolella
        olevista lähteistä, tai varallisuudesta, joka on Italian ulkopuolella. Suomen on kuitenkin
        tämän artiklan 2 kappaleen määräysten mukaisesti vähennettävä Suomen verosta se Italian
        vero, joka on maksettu tulosta tai varallisuudesta.</p>
                            <p>2) Milloin Suomessa asuvalla henkilöllä, joka on Italian, mutta ei Suomen kansalainen, on pääasiallinen toimintansa ja etujensa keskus Italiassa, Italia voi tapauksissa, joissa sopimuksen määräykset rajoittavat Italian verottamisoikeutta, verottaa sellaisen henkilön tulosta, joka on saatu Suomen ulkopuolella olevista lähteistä. Italian on kuitenkin tämän artiklan 1 kappaleen määräysten mukaisesti vähennettävä Italian verosta se Suomen vero, joka on maksettu tulosta.</p>
                            <p>3) Tämän kappaleen 1) ja 2) kohdan määräyksiä sovelletaan vain siltä vuodelta, jonka kuluessa henkilö lähti Suomesta tai Italiasta, sekä sitä seuraavilta kolmelta vuodelta.</p>
                        </tblock>
                        <tblock>
                            <num>6. 25 artikla</num>
                            <p>a) Artiklan 1 kappaleessa oleva sanonta ”ilman että tämä vaikuttaa hänen oikeuteensa
        käyttää näiden valtioiden sisäisissä oikeusjärjestyksissä olevia oikeussuojakeinoja”
        merkitsee, että keskinäinen sopimusmenettely ei ole vaihtoehto sisäiselle
        muutoksenhakumenettelylle, joka kaikissa tapauksissa on pantava vireille puhevallan
        säilyttämiseksi, milloin vaatimus koskee verotusta, joka on sopimuksen vastainen.</p>
                            <p>b) Verovelvollisen pyynnöstä on sopimusvaltiossa lähteellä pidätettyä veroa alennettava tai vero palautettava, jos sopimuksen määräykset vaikuttavat oikeuteen kantaa tällaisia veroja. Alentamista tai palautusta koskeva vaatimus on tehtävä sen sopimusvaltion lainsäädännössä määrätyssä ajassa, joka on velvollinen alentamaan veroa tai palauttamaan sen. Hakemukseen on liitettävä tarvittava selvitys siitä, että sopimuksessa asetetut alentamisen tai palautuksen edellytykset ovat olemassa. Sopimusvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset sopivat keskenään, miten edellä olevaa määräystä sovelletaan.</p>
                            <p>Tämän vakuudeksi ovat allekirjoittaneet, asianmukaisesti siihen valtuutettuina,
        allekirjoittaneet pöytäkirjan.</p>
                            <p>Tehty Helsingissä 12 päivänä kesäkuuta 1981 kahtena suomen-, italian- ja englanninkielisenä kappaleena, kaikkien kolmen tekstin ollessa yhtä todistusvoimaiset. Tulkintaerimielisyyden sattuessa on englanninkielinen teksti ratkaiseva.</p>
                        </tblock>
                    </content>
                </hcontainer>
            </hcontainer>
        </mainBody>
    </doc>
</akomaNtoso>
