<akomaNtoso xmlns="http://docs.oasis-open.org/legaldocml/ns/akn/3.0" xmlns:finlex="http://data.finlex.fi/schema/finlex">
    <doc name="main">
        <meta>
            <identification source="#organization_fi.finlex">
                <FRBRWork>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/2013/18/!main"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/2013/18"/>
                    <FRBRdate date="2013-01-31" name="dateIssued"/>
                    <FRBRauthor as="#role_author" href="#organization_fi.ministry-of-finance"/>
                    <FRBRcountry value="fi"/>
                    <FRBRsubtype value="tax-treaty-consolidated"/>
                    <FRBRnumber value="18"/>
                </FRBRWork>
                <FRBRExpression>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/2013/18/fin@/!main"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/2013/18/fin@"/>
                    <FRBRdate date="2013-01-31" name="dateIssued"/>
                    <FRBRauthor as="#role_author" href="#organization_fi.ministry-of-finance"/>
                    <FRBRlanguage language="fin"/>
                </FRBRExpression>
                <FRBRManifestation>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/2013/18/fin@/!main.xml"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/2013/18/fin@.akn"/>
                    <FRBRdate date="2025-02-21" name="dateProduced"/>
                    <FRBRauthor as="#role_editor" href="#organization_fi.finlex"/>
                    <FRBRformat value="xml"/>
                </FRBRManifestation>
            </identification>
            <references source="#organization_fi.finlex">
                <TLCOrganization eId="organization_fi.finlex" href="/akn/ontology/organization/fi.finlex" showAs="Finlex"/>
                <TLCRole eId="role_author" href="/akn/ontology/role/author" showAs="Tekijä"/>
                <TLCRole eId="role_editor" href="/akn/ontology/role/editor" showAs="Toimittaja"/>
                <TLCOrganization eId="organization_fi.ministry-of-finance" href="/akn/ontology/organization/fi.ministry-of-finance" showAs="Valtiovarainministeriö"/>
            </references>
            <proprietary source="#organization_fi.finlex">
                <finlex:documentYear>2013</finlex:documentYear>
                <finlex:broughtIntoForceBy>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/2013/17"/>
                    </finlex:treatyReference>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/2013/18"/>
                    </finlex:treatyReference>
                    <finlex:statuteReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/act/statute/2006/891"/>
                    </finlex:statuteReference>
                    <finlex:statuteReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/act/statute/2013/89"/>
                    </finlex:statuteReference>
                </finlex:broughtIntoForceBy>
                <finlex:treatyParty code="ma">Marokko</finlex:treatyParty>
                <finlex:isSynthesised>false</finlex:isSynthesised>
            </proprietary>
        </meta>
        <preface>
            <p>
                <docNumber>17–18/2013</docNumber>
                <docTitle>Sopimus Suomen tasavallan ja Marokon kuningaskunnan välillä tuloveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi</docTitle>
            </p>
        </preface>
        <preamble>
            <p class="title">Sopimus Suomen tasavallan ja Marokon kuningaskunnan välillä tuloveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi</p>
            <p>Suomen tasavallan hallitus ja Marokon kuningaskunnan hallitus,</p>
            <p>jotka haluavat tehdä sopimuksen tuloveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen
    välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi,</p>
            <p>ovat sopineet seuraavasta:</p>
        </preamble>
        <mainBody>
            <article eId="art_1">
                <num>1 artikla</num>
                <heading>Sopimuksen piiriin kuuluvat henkilöt</heading>
                <content>
                    <p>Tätä sopimusta sovelletaan henkilöihin, jotka asuvat sopimusvaltiossa tai molemmissa sopimusvaltioissa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_2">
                <num>2 artikla</num>
                <heading>Sopimuksen piiriin kuuluvat verot</heading>
                <content>
                    <p>1. Tätä sopimusta sovelletaan tulon perusteella suoritettaviin veroihin, jotka määrätään
      sopimusvaltion, sen valtiollisten osien tai paikallisviranomaisten lukuun, riippumatta siitä,
      millä tavoin verot kannetaan.</p>
                    <p>2. Tulon perusteella suoritettavina veroina pidetään kaikkia kokonaistulon taikka tulon
      osan perusteella suoritettavia veroja, niihin luettuina irtaimen tai kiinteän omaisuuden
      luovutuksesta saadun voiton perusteella suoritettavat verot, yrityksen maksamien palkkojen
      yhteenlasketun määrän perusteella suoritettavat verot sekä arvonnousun perusteella
      suoritettavat verot.</p>
                    <p>3. Tällä hetkellä suoritettavat verot, joihin sopimusta sovelletaan, ovat:</p>
                    <p>a) Suomessa:</p>
                    <p>(i) valtion tuloverot;</p>
                    <p>(ii) yhteisöjen tulovero;</p>
                    <p>(iii) kunnallisvero;</p>
                    <p>(iv) korkotulon lähdevero; ja</p>
                    <p>(v) rajoitetusti verovelvollisen lähdevero;</p>
                    <p>(jäljempänä "Suomen vero").</p>
                    <p>b) Marokossa:</p>
                    <p>(i) yleinen tulovero;</p>
                    <p>(ii) yhtiöiden tulovero;</p>
                    <p>(jäljempänä "Marokon vero").</p>
                    <p>4. Sopimusta sovelletaan myös kaikkiin samanlaisiin tai pääasiallisesti samanluonteisiin veroihin, joita on sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen suoritettava tällä hetkellä suoritettavien verojen ohella tai asemesta. Sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava toisilleen verolainsäädäntöönsä tehdyistä merkittävistä muutoksista.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_3">
                <num>3 artikla</num>
                <heading>Yleiset määritelmät</heading>
                <content>
                    <p>1. Jollei asiayhteydestä muuta johdu, on tätä sopimusta sovellettaessa seuraavilla
      sanonnoilla jäljempänä mainittu merkitys:</p>
                    <p>a) sanonnat "sopimusvaltio" ja "toinen sopimusvaltio" tarkoittavat
      Suomea tai Marokkoa sen mukaan kuin asiayhteys edellyttää;</p>
                    <p>b) "Suomi" tarkoittaa Suomen tasavaltaa ja, maantieteellisessä merkityksessä
      käytettynä, Suomen tasavallan aluetta ja Suomen tasavallan aluevesiin rajoittuvia alueita,
      joilla Suomi lainsäädäntönsä mukaan ja kansainvälisen oikeuden mukaisesti saa käyttää
      oikeuksiaan merenpohjan ja sen sisustan sekä niiden yläpuolella olevien vesien luonnonvarojen
      tutkimiseen ja hyväksikäyttöön;</p>
                    <p>c) "Marokko" tarkoittaa Marokon kuningaskuntaa ja, maantieteellisessä
      merkityksessä käytettynä:</p>
                    <p>1) Marokon kuningaskunnan aluetta, sen aluemerta, ja</p>
                    <p>2) aluemeren ulkopuolista merivyöhykettä, joka käsittää merenpohjan ja sen sisustan
      (mannermaajalustan) ja talousvyöhykkeen, jolla Marokko käyttää lainsäädäntönsä ja
      kansainvälisen oikeuden mukaisesti täysivaltaisia oikeuksiaan niiden luonnonrikkauksien
      tutkimisen ja hyväksikäytön osalta;</p>
                    <p>d) "vero" tarkoittaa Suomen veroa tai Marokon veroa sen mukaan kuin asiayhteys
      edellyttää;</p>
                    <p>e) "henkilö" käsittää luonnollisen henkilön, yhtiön ja muun
      yhteenliittymän;</p>
                    <p>f) "yhtiö" tarkoittaa oikeushenkilöä tai muuta, jota verotuksessa käsitellään oikeushenkilönä;</p>
                    <p>g) "sopimusvaltiossa oleva yritys" ja "toisessa sopimusvaltiossa oleva yritys" tarkoittavat yritystä, jota sopimusvaltiossa asuva henkilö harjoittaa, ja vastaavasti yritystä, jota toisessa sopimusvaltiossa asuva henkilö harjoittaa; </p>
                    <p>h) "kansainvälinen liikenne" tarkoittaa kuljetusta laivalla tai ilma-aluksella,
      jota käyttävän yrityksen tosiasiallisen johdon sijaintipaikka on sopimusvaltiossa, paitsi
      milloin laivaa tai ilma-alusta käytetään ainoastaan toisessa sopimusvaltiossa olevien
      paikkojen välillä;</p>
                    <p>i) "kansalainen" tarkoittaa sopimusvaltion osalta:</p>
                    <p>1) luonnollista henkilöä, jolla on tämän sopimusvaltion kansalaisuus (la nationalité tai
      la citoyenneté);</p>
                    <p>2) oikeushenkilöä, yhtymää tai muuta yhteenliittymää, joka on muodostettu tässä sopimusvaltiossa voimassa olevan lainsäädännön mukaan; </p>
                    <p>j) "toimivaltainen viranomainen" tarkoittaa: </p>
                    <p>1) Suomessa valtiovarainministeriötä, sen valtuuttamaa edustajaa tai sitä viranomaista,
      jonka valtiovarainministeriö määrää toimivaltaiseksi viranomaiseksi;</p>
                    <p>2) Marokossa valtiovarainministeriä tai hänen asianmukaisesti valtuuttamaansa edustajaa tai häneltä toimivaltansa saanutta edustajaa; </p>
                    <p>2. Kun sopimusvaltio jonakin ajankohtana soveltaa sopimusta, katsotaan, jollei asiayhteydestä muuta johdu, jokaisella sanonnalla, jota ei ole sopimuksessa määritelty, olevan se merkitys, joka sillä tänä ajankohtana on tämän valtion niitä veroja koskevan lainsäädännön mukaan, joihin sopimusta sovelletaan, ja tässä valtiossa sovellettavan verolainsäädännön mukaisella merkityksellä on etusija sanonnalle tämän valtion muussa lainsäädännössä annettuun merkitykseen nähden.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_4">
                <num>4 artikla</num>
                <heading>Sopimusvaltiossa asuva henkilö</heading>
                <content>
                    <p>1. Tätä sopimusta sovellettaessa sanonnalla "sopimusvaltiossa asuva henkilö" tarkoitetaan henkilöä, joka tämän valtion lainsäädännön mukaan on siellä verovelvollinen domisiilin, asumisen, liikkeen johtopaikan, rekisteröintipaikan tai muun sellaisen seikan nojalla, ja sanonta käsittää myös tämän valtion ja sen valtiollisen osan, julkisyhteisön tai paikallisviranomaisen. Sanonta ei kuitenkaan käsitä henkilöä, joka on tässä valtiossa verovelvollinen vain tässä valtiossa olevista lähteistä saadun tulon perusteella.</p>
                    <p>2. Milloin luonnollinen henkilö 1 kappaleen määräysten mukaan asuu molemmissa sopimusvaltioissa, määritetään hänen kotipaikkansa seuraavasti: </p>
                    <p>a) hänen katsotaan asuvan vain siinä valtiossa, jossa hänen käytettävänään on vakinainen
      asunto; jos hänen käytettävänään on vakinainen asunto molemmissa valtioissa, hänen katsotaan
      asuvan vain siinä valtiossa, johon hänen henkilökohtaiset ja taloudelliset suhteensa ovat
      kiinteämmät (elinetujen keskus);</p>
                    <p>b) jos ei voida ratkaista, kummassa valtiossa hänen elinetujensa keskus on, tai jos hänen
      käytettävänään ei ole vakinaista asuntoa kummassakaan valtiossa, hänen katsotaan asuvan vain
      siinä valtiossa, jossa hän oleskelee pysyvästi;</p>
                    <p>c) jos hän oleskelee pysyvästi molemmissa valtioissa tai ei oleskele pysyvästi kummassakaan niistä, hänen katsotaan asuvan vain siinä valtiossa, jonka kansalainen hän on;</p>
                    <p>d) jos hän on molempien valtioiden kansalainen tai ei ole kummankaan valtion kansalainen,
      sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ratkaistava asia keskinäisin
      sopimuksin.</p>
                    <p>3. Milloin muu kuin luonnollinen henkilö asuu 1 kohdan määräysten mukaan molemmissa sopimusvaltioissa, sen katsotaan asuvan vain siinä sopimusvaltiossa, jossa sen tosiasiallisen johdon sijaintipaikka on.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_5">
                <num>5 artikla</num>
                <heading>Kiinteä toimipaikka</heading>
                <content>
                    <p>1. Tätä sopimusta sovellettaessa sanonnalla "kiinteä toimipaikka" tarkoitetaan
      kiinteää liikepaikkaa, josta yrityksen toimintaa kokonaan tai osaksi harjoitetaan.</p>
                    <p>2. Sanonta "kiinteä toimipaikka" käsittää erityisesti:</p>
                    <p>a) yrityksen johtopaikan;</p>
                    <p>b) sivuliikkeen;</p>
                    <p>c) toimiston;</p>
                    <p>d) tehtaan;</p>
                    <p>e) työpajan;</p>
                    <p>f) kaivoksen, öljy- tai kaasulähteen, louhoksen tai muun paikan, josta luonnonvaroja
      otetaan tai jossa niitä etsitään.</p>
                    <p>g) myyntipisteen; ja</p>
                    <p>h) varaston, joka on annettu henkilön käytettäväksi muiden henkilöiden tavaroiden
      varastointia varten.</p>
                    <p>3. Sanonta "kiinteä toimipaikka" käsittää myös:</p>
                    <p>a) paikan, jossa harjoitetaan rakennus- tai asennustoimintaa taikka siihen liittyvää valvontatoimintaa, mutta vain, jos toiminta kestää yli kuusi kuukautta; </p>
                    <p>b) palvelut, niihin luettuina konsultointipalvelut, joita yritys pitää saatavilla palvelukseensa tätä tarkoitusta varten ottamiensa työntekijöiden tai muun henkilöstön avulla, jos tällainen toiminta kestää (saman hankkeen tai keskenään yhteydessä olevien hankkeiden osalta) sopimusvaltion alueella ajanjakson tai ajanjaksoja, jotka yhteensä ylittävät kaksi kuukautta kahdentoista kuukauden ajanjaksona.</p>
                    <p>c) liiketoiminnan, jota harjoitetaan tarjoamalla palveluja tai niihin liittyviä
      järjestelyjä tai vuokraamalla laitteita ja koneita, joita käytetään tai joita on tarkoitus
      käyttää mineraaliöljyjen etsinnässä, ottamisessa tai hyödyntämisessä tässä valtiossa
      ajanjakson tai ajanjaksoja, jotka yhteensä ylittävät kolmekymmentä (30) päivää kahdentoista
      kuukauden ajanjaksona, joka alkaa tai päättyy kyseisenä verovuonna.</p>
                    <p>4. Tämän artiklan edellä olevien määräysten estämättä sanonnan "kiinteä
      toimipaikka" ei katsota käsittävän:</p>
                    <p>a) järjestelyjä, jotka on tarkoitettu ainoastaan yritykselle kuuluvien tavaroiden
      varastoimista, näytteillä pitämistä tai luovuttamista varten;</p>
                    <p>b) yritykselle kuuluvan tavaravaraston pitämistä ainoastaan varastoimista, näytteillä
      pitämistä tai luovuttamista varten;</p>
                    <p>c) yritykselle kuuluvan tavaravaraston pitämistä ainoastaan toisen yrityksen toimesta
      tapahtuvaa muokkaamista tai jalostamista varten;</p>
                    <p>d) kiinteän liikepaikan pitämistä ainoastaan tavaroiden ostamiseksi tai tietojen
      keräämiseksi yritykselle;</p>
                    <p>e) kiinteän liikepaikan pitämistä ainoastaan muun luonteeltaan valmistelevan tai
      avustavan toiminnan harjoittamiseksi yritykselle;</p>
                    <p>f) kiinteän liikepaikan pitämistä ainoastaan a)–e) kohdassa mainittujen toimintojen
      yhdistämiseksi, edellyttäen, että koko se kiinteästä liikepaikasta harjoitettava toiminta,
      joka perustuu tähän yhdistämiseen, on luonteeltaan valmistelevaa tai avustavaa.</p>
                    <p>5. Jos henkilö, olematta itsenäinen edustaja, johon 7 kappaletta sovelletaan, toimii yrityksen puolesta sekä hänellä on sopimusvaltiossa valtuus tehdä sopimuksia yrityksen nimissä ja hän käyttää valtuuttaan siellä tavanomaisesti, katsotaan tällä yrityksellä 1 ja 2 kappaleen määräysten estämättä olevan kiinteä toimipaikka tässä valtiossa jokaisen toiminnan osalta, jota tämä henkilö harjoittaa yrityksen lukuun. Tätä ei kuitenkaan noudateta, jos tämän henkilön toiminta rajoittuu sellaiseen, joka mainitaan 4 kappaleessa ja joka, jos sitä harjoitettaisiin kiinteästä liikepaikasta, ei tekisi tätä kiinteää liikepaikkaa kiinteäksi toimipaikaksi mainitun kappaleen määräysten mukaan.</p>
                    <p>6. Tämän artiklan edellä olevien määräysten estämättä sopimusvaltiossa olevalla
      vakuutusyrityksellä katsotaan, jälleenvakuutusta lukuun ottamatta, olevan kiinteä toimipaikka
      toisessa sopimusvaltiossa, jos se kantaa vakuutusmaksuja tämän toisen valtion alueella tai
      vakuuttaa siellä olevia riskejä muun henkilön kuin sellaisen itsenäisen edustajan
      välityksellä, johon sovelletaan 7 kappaletta.</p>
                    <p>7. Yrityksellä ei katsota olevan kiinteää toimipaikkaa sopimusvaltiossa pelkästään sen
      vuoksi, että se harjoittaa liiketoimintaa siinä valtiossa välittäjän, komissionäärin tai muun
      itsenäisen edustajan välityksellä, edellyttäen, että tämä henkilö toimii säännönmukaisen
      liiketoimintansa rajoissa. Milloin tällainen edustaja harjoittaa toimintaansa kokonaan tai
      melkein kokonaan tämän yrityksen puolesta ja edustajan ja yrityksen välillä on kauppa- tai
      rahoitussuhteissa sovittu ehdoista tai määrätty ehtoja, jotka poikkeavat ehdoista, joita
      kahden riippumattoman yrityksen välillä olisi voitu asettaa, häntä kuitenkaan pidetä tässä
      kappaleessa tarkoitettuna itsenäisenä edustajana.</p>
                    <p>8. Se seikka, että sopimusvaltiossa asuvalla yhtiöllä on määräämisvalta yhtiössä – tai siinä on määräämisvalta yhtiöllä – joka asuu toisessa sopimusvaltiossa taikka joka tässä toisessa valtiossa harjoittaa liiketoimintaa (joko kiinteästä toimipaikasta tai muulla tavoin), ei itsestään tee kumpaakaan yhtiötä toisen kiinteäksi toimipaikaksi.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_6">
                <num>6 artikla</num>
                <heading>Kiinteästä omaisuudesta saatu tulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa toisessa sopimusvaltiossa olevasta
      kiinteästä omaisuudesta (siihen luettuna maataloudesta tai metsätaloudesta saatu tulo),
      voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Sanonnalla "kiinteä omaisuus" on sen sopimusvaltion lainsäädännön mukainen
      merkitys, jossa omaisuus on. Sanonta "kiinteä omaisuus" käsittää kuitenkin aina
      rakennuksen, kiinteän omaisuuden tarpeiston, maataloudessa ja metsätaloudessa käytetyn elävän
      ja elottoman irtaimiston, oikeudet, joihin sovelletaan yksityisoikeuden kiinteää omaisuutta
      koskevia määräyksiä, kiinteän omaisuuden käyttöoikeuden sekä oikeudet määrältään muuttuviin
      tai kiinteisiin korvauksiin, jotka saadaan kivennäisesiintymien, lähteiden ja muiden
      luonnonvarojen hyväksikäytöstä tai oikeudesta niiden hyväksikäyttöön; laivoja ja ilma-aluksia
      ei pidetä kiinteänä omaisuutena.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 1 kappaleen määräyksiä sovelletaan tuloon, joka saadaan kiinteän omaisuuden välittömästä käytöstä, sen vuokralle antamisesta tai muusta käytöstä.</p>
                    <p>4. Tämän artiklan 1 ja 3 kappaleen määräyksiä sovelletaan myös yrityksen omistamasta
      kiinteästä omaisuudesta saatuun tuloon ja itsenäisessä ammatinharjoittamisessa käytetystä
      kiinteästä omaisuudesta saatuun tuloon.</p>
                    <p>5. Jos sopimusvaltiossa asuvan yhtiön tai muun oikeushenkilön osakkeiden, yhtiöosuuksien tai muiden samanlaisten oikeuksien omistus oikeuttaa näiden osakkeiden, yhtiöosuuksien tai oikeuksien omistajan hallitsemaan tämän yhtiön tai oikeushenkilön hallitsemaa kiinteää omaisuutta, voidaan tulosta, joka saadaan tällaisen hallintaoikeuden välittömästä käytöstä, vuokralle antamisesta tai muusta käytöstä, verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa kiinteä omaisuus on.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_7">
                <num>7 artikla</num>
                <heading>Liiketulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa oleva yritys saa, verotetaan vain siinä valtiossa,
      jollei yritys harjoita liiketoimintaa toisessa sopimusvaltiossa siellä olevasta kiinteästä
      toimipaikasta. Jos yritys harjoittaa liiketoimintaa edellä sanotuin tavoin, voidaan toisessa
      valtiossa verottaa yrityksen saamasta tulosta, mutta vain niin suuresta tulon osasta, joka on
      luettava kuuluvaksi:</p>
                    <p>a) tähän kiinteään toimipaikkaan; tai</p>
                    <p>b) tässä toisessa valtiossa tapahtuvaan myyntiin, joka käsittää samoja tai samanluonteisia tavaroita kuin ne tavarat, joita myydään tästä kiinteästä toimipaikasta; tai </p>
                    <p>c) muuhun tässä toisessa valtiossa harjoitettavaan liiketoimintaan, joka on samaa tai
      samanluonteista kuin se liiketoiminta, jota harjoitetaan tästä kiinteästä
      toimipaikasta.</p>
                    <p>Tämän kappaleen b) ja c) kohdan määräyksiä ei sovelleta, jos yritys näyttää, että näissä kohdissa tarkoitettu samankaltainen myynti tai toiminta ei ole yhteydessä tähän kiinteään toimipaikkaan.</p>
                    <p>2. Jos sopimusvaltiossa oleva yritys harjoittaa liiketoimintaa toisessa sopimusvaltiossa
      siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta, luetaan, jollei 3 kappaleen määräyksistä muuta
      johdu, kummassakin sopimusvaltiossa kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi se tulo, jonka
      toimipaikan olisi voitu olettaa tuottavan, jos se olisi ollut erillinen yritys, joka
      harjoittaa samaa tai samanluonteista toimintaa samojen tai samanluonteisten edellytysten
      vallitessa ja itsenäisesti päättää liiketoimista sen yrityksen kanssa, jonka kiinteä
      toimipaikka se on.</p>
                    <p>3. Kiinteän toimipaikan tuloa määrättäessä on vähennykseksi hyväksyttävä kiinteästä toimipaikasta johtuneet menot, niihin luettuina yrityksen johtamisesta ja yleisestä hallinnosta johtuneet menot, riippumatta siitä, ovatko ne syntyneet siinä valtiossa, jossa kiinteä toimipaikka on, vai muualla. Vähennystä ei kuitenkaan myönnetä niistä määristä, jotka kiinteä toimipaikka yrityksen pääkonttorille tai yrityksen muulle konttorille maksaa (jos ne maksetaan muutoin kuin tosiasiallisten menojen korvaukseksi) rojaltina, maksuna tai muuna samankaltaisena suorituksena vastikkeeksi patentin tai muun oikeuden käytöstä, tai provisiona suoritetuista erityisistä palveluista tai johtamisesta, tai, paitsi milloin on kyseessä pankkiyritys, kiinteälle toimipaikalle annetun velan korkona. Samoin ei kiinteän toimipaikan tuloa määrättäessä oteta huomioon samoja määriä, jotka kiinteä toimipaikka veloittaa yrityksen pääkonttorilta tai yrityksen muulta konttorilta.</p>
                    <p>4. Mikäli sopimusvaltiossa noudatetun käytännön mukaan kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi
      luettava tulo määrätään jakamalla yrityksen kokonaistulo yrityksen eri osien kesken, 2
      kappaleen määräykset eivät estä tätä sopimusvaltiota määräämästä verotettavaa tuloa näin
      menettelemällä. Käytettävän jakamismenetelmän on kuitenkin johdettava tässä artiklassa
      ilmaistujen periaatteiden mukaiseen tulokseen.</p>
                    <p>5. Tuloa ei lueta kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi pelkästään sen perusteella, että kiinteä toimipaikka ostaa tavaroita yrityksen lukuun. </p>
                    <p>6. Tämän artiklan edellä olevia kappaleita sovellettaessa on kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi luettava tulo vuodesta toiseen määrättävä samaa menetelmää noudattaen, jollei pätevistä ja riittävistä syistä muuta johdu. </p>
                    <p>7. Milloin liiketuloon sisältyy tuloa, jota käsitellään erikseen tämän sopimuksen muissa artikloissa, tämän artiklan määräykset eivät vaikuta sanottujen artiklojen määräyksiin.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_8">
                <num>8 artikla</num>
                <heading>Merenkulku ja ilmakuljetus</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, jonka sopimusvaltion yritys saa laivan tai ilma-aluksen käyttämisestä
      kansainväliseen liikenteeseen, verotetaan vain siinä sopimusvaltiossa, jossa yrityksen
      tosiasiallisen johdon sijaintipaikka on. Jos tämä valtio ei voi lainsäädäntönsä perusteella
      verottaa kaikesta tästä tulosta, tulosta verotetaan vain siinä sopimusvaltiossa, jossa tämä
      yritys asuu.</p>
                    <p>2. Jos merenkulkua harjoittavan yrityksen tosiasiallisen johdon sijaintipaikka on
      laivassa, johdon katsotaan olevan siinä sopimusvaltiossa, jossa laivan kotisatama on, tai jos
      sillä ei ole kotisatamaa, siinä sopimusvaltiossa, jossa sen käyttäjä asuu.</p>
                    <p>3. Tätä artiklaa sovellettaessa tulo, jonka sopimusvaltion yritys saa laivan tai
      ilmaaluksen käytöstä kansainväliseen liikenteeseen kattaa muun muassa tulon, joka saadaan
      kontin käytöstä tai vuokrauksesta, jos tällainen tulo liittyy siihen tuloon, johon 1 kappaleen
      määräyksiä sovelletaan.</p>
                    <p>4. Tämän artiklan 1 kappaleen määräyksiä sovelletaan myös tuloon, joka saadaan osallistumisesta pooliin, yhteiseen liiketoimintaan tai kansainväliseen kuljetusjärjestöön.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_9">
                <num>9 artikla</num>
                <heading>Etuyhteydessä keskenään olevat yritykset</heading>
                <content>
                    <p>1. Milloin </p>
                    <p>a) sopimusvaltiossa oleva yritys välittömästi tai välillisesti osallistuu toisessa
      sopimusvaltiossa olevan yrityksen johtoon tai valvontaan tahi omistaa osan sen pääomasta,
      taikka</p>
                    <p>b) samat henkilöt välittömästi tai välillisesti osallistuvat sekä sopimusvaltiossa olevan
      yrityksen että toisessa sopimusvaltiossa olevan yrityksen johtoon tai valvontaan tahi
      omistavat osan niiden pääomasta,</p>
                    <p>noudatetaan seuraavaa.</p>
                    <p>Jos jommassakummassa tapauksessa yritysten välillä kauppa- tai rahoitussuhteissa sovitaan ehdoista tai määrätään ehtoja, jotka poikkeavat siitä, mistä riippumattomien yritysten välillä olisi sovittu, voidaan kaikki tulo, joka ilman näitä ehtoja olisi kertynyt toiselle näistä yrityksistä, mutta näiden ehtojen vuoksi ei ole kertynyt yritykselle, lukea tämän yrityksen tuloon ja verottaa siitä tämän mukaisesti.</p>
                    <p>2. Milloin sopimusvaltio tässä valtiossa olevan yrityksen tuloon lukee – ja tämän
      mukaisesti verottaa – tulon, josta toisessa sopimusvaltiossa olevaa yritystä on verotettu
      tässä toisessa valtiossa, sekä siten mukaan luettu tulo on tuloa, joka olisi kertynyt ensiksi
      mainitussa valtiossa olevalle yritykselle, jos yritysten välillä sovitut ehdot olisivat olleet
      sellaisia, joista riippumattomien yritysten välillä olisi sovittu, tämän toisen valtion on
      asianmukaisesti oikaistava tästä tulosta siellä määrätyn veron määrä, jos tämä toinen valtio
      pitää oikaisua oikeutettuna. Tällaista oikaisua tehtäessä on otettava huomioon tämän
      sopimuksen muut määräykset, ja sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on tarvittaessa
      neuvoteltava keskenään.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 2 kappaleen määräyksiä ei sovelleta petokseen, tahalliseen laiminlyöntiin tai huolimattomuuteen.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_10">
                <num>10 artikla</num>
                <heading>Osinko</heading>
                <content>
                    <p>1. Osingosta, jonka sopimusvaltiossa asuva yhtiö maksaa toisessa sopimusvaltiossa
      asuvalle henkilölle, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Osingosta voidaan kuitenkin verottaa myös siinä sopimusvaltiossa, jossa osingon
      maksava yhtiö asuu, tämän valtion lainsäädännön mukaan, mutta jos osinkoetuuden omistaja on
      toisessa sopimusvaltiossa asuva henkilö, vero ei saa olla suurempi kuin:</p>
                    <p>a) 7 prosenttia osingon kokonaismäärästä, jos etuuden omistajana on yhtiö, joka
      välittömästi omistaa vähintään 25 prosenttia osingon maksavan yhtiön pääomasta;</p>
                    <p>b) 10 prosenttia osingon kokonaismäärästä muissa tapauksissa.</p>
                    <p>Sopimusvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset sopivat keskenään näiden rajoitusten
      soveltamistavasta.</p>
                    <p>Tämän kappaleen määräykset eivät vaikuta yhtiön verottamiseen siitä voitosta, josta
      osinko maksetaan.</p>
                    <p>3. Sanonnalla "osinko" tarkoitetaan tässä artiklassa tuloa, joka on saatu
      osakkeista, voitto-osuustodistuksista tai -oikeuksista, kaivososakkeista, perustajaosuuksista
      tai muista oikeuksista, jotka eivät ole saamisia ja jotka oikeuttavat voitto-osuuteen, samoin
      kuin muista yhtiöosuuksista saatua tuloa, jota sen valtion lainsäädännön mukaan, jossa voiton
      jakava yhtiö asuu, kohdellaan verotuksessa samalla tavoin kuin osakkeista saatua
      tuloa.</p>
                    <p>4. Tämän artiklan 1 ja 2 kappaleen määräyksiä ei sovelleta, jos sopimusvaltiossa asuva osinkoetuuden omistaja harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa, jossa osingon maksava yhtiö asuu, liiketoimintaa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta tai harjoittaa tässä toisessa valtiossa itsenäistä ammattitoimintaa siellä olevasta kiinteästä paikasta, ja osingon maksamisen perusteena oleva osuus tosiasiallisesti liittyy tähän kiinteään toimipaikkaan tai kiinteään paikkaan. Tässä tapauksessa sovelletaan 7 artiklan tai 14 artiklan määräyksiä.</p>
                    <p>5. Jos sopimusvaltiossa asuva yhtiö saa tuloa toisesta sopimusvaltiosta, ei tämä toinen
      valtio saa verottaa yhtiön maksamasta osingosta, paitsi mikäli osinko maksetaan tässä toisessa
      valtiossa asuvalle henkilölle tai mikäli osingon maksamisen perusteena oleva osuus
      tosiasiallisesti liittyy tässä toisessa valtiossa olevaan kiinteään toimipaikkaan tai
      kiinteään paikkaan, eikä myöskään määrätä yhtiön jakamattomasta voitosta tällaisesta voitosta
      suoritettavaa veroa, vaikka maksettu osinko tai jakamaton voitto kokonaan tai osaksi koostuisi
      tässä toisessa valtiossa kertyneestä tulosta.</p>
                    <p>6. Milloin Suomessa asuvalla yhtiöllä on kiinteä toimipaikka Marokossa, 7 artiklan 1 kappaleen perusteella verotettavasta tulosta kannetaan, tämän sopimuksen muiden määräysten estämättä, Marokossa lähdeveroa, kun tämä tulo asetetaan Suomessa olevan pääkonttorin käytettäväksi, mutta näin pidätetty vero ei saa ylittää 7 prosenttia siitä tämän tulon määrästä, josta on vähennetty tulosta Marokossa kannettu yhtiövero.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_11">
                <num>11 artikla</num>
                <heading>Korko</heading>
                <content>
                    <p>1. Korosta, joka kertyy sopimusvaltiosta ja maksetaan toisessa sopimusvaltiossa asuvalle
      henkilölle, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Korosta voidaan kuitenkin verottaa myös siinä sopimusvaltiossa, josta se kertyy, tämän
      valtion lainsäädännön mukaan, mutta jos korkoetuuden omistaja on toisessa sopimusvaltiossa
      asuva henkilö, vero ei saa olla suurempi kuin 10 prosenttia koron kokonaismäärästä.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 2 kappaleen määräysten estämättä,</p>
                    <p>a) korosta, joka kertyy Marokosta, verotetaan vain Suomessa, jos korko
      maksetaan:</p>
                    <p>1) Suomen valtiolle;</p>
                    <p>2) Suomen Pankille (keskuspankki);</p>
                    <p>3) Teollisen yhteistyön rahastolle (FINNFUND), niin kauan kuin valtiolla on
      enemmistöosuus Finnfundin pääomasta ja lainat myönnetään konsessionaalisella korolla ja
      laina-ajalla;</p>
                    <p>b) korosta, joka kertyy Suomesta, verotetaan vain Marokossa, jos korko
      maksetaan:</p>
                    <p>1) Marokon valtiolle;</p>
                    <p>2) Bank Al Maghribille (keskuspankki);</p>
                    <p>3) rahoituslaitokselle niin kauan kuin valtiolla tai paikallisviranomaisilla on enemmistöosuus tämän laitoksen pääomasta ja lainat myönnetään konsessionaalisella korolla ja laina-ajalla;</p>
                    <p>c) korosta, joka kertyy sopimusvaltiosta, verotetaan vain toisessa valtiossa,
      jos:</p>
                    <p>1) koron saaja asuu tässä toisessa valtiossa, ja</p>
                    <p>2) tämä henkilö on tämän toisen valtion yritys ja korkoetuuden omistaja, ja</p>
                    <p>3) korko maksetaan konsessionaalisen lainan tai konsessionaalisen luoton perusteella, tai
      myönnetyn, julkisesti taatun tai vakuutetun luoton perusteella, tai sellaisen lainan tai
      luoton perusteella, jolle tämä toinen valtio on antanut julkisen takauksen, ja julkisesti
      tuettuja vientiluottoja koskevien kansainvälisesti hyväksyttyjen ohjeiden
      mukaisesti.</p>
                    <p>4. Sanonnalla "korko" tarkoitetaan tässä artiklassa tuloa, joka saadaan kaikenlaatuisista saamisista, riippumatta siitä, onko ne turvattu kiinteistökiinnityksellä vai ei, ja liittyykö niihin oikeus osuuteen velallisen voitosta vai ei. Sanonnalla tarkoitetaan erityisesti tuloa, joka saadaan valtion antamista arvopapereista, ja tuloa, joka saadaan obligaatioista tai debentuureista, siihen luettuina tällaisiin arvopapereihin, obligaatioihin tai debentuureihin liittyvät agiomäärät ja voitot. Maksun viivästymisen johdosta suoritettavia sakkomaksuja ei tätä artiklaa sovellettaessa pidetä korkona.</p>
                    <p>5. Tämän artiklan 1 ja 2 kappaleen määräyksiä ei sovelleta, jos sopimusvaltiossa asuva
      korkoetuuden omistaja harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa, josta korko kertyy, liiketoimintaa
      siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta tai harjoittaa tässä toisessa valtiossa itsenäistä
      ammattitoimintaa siellä olevasta kiinteästä paikasta, ja koron maksamisen perusteena oleva
      saaminen tosiasiallisesti liittyy:</p>
                    <p>a) tähän kiinteään toimipaikkaan tai kiinteään paikkaan</p>
                    <p>b) 7 artiklan 1 kappaleen c) kohdassa tarkoitettuun liiketoimintaan.</p>
                    <p>Tässä tapauksessa sovelletaan 7 artiklan tai 14 artiklan määräyksiä.</p>
                    <p>6. Koron katsotaan kertyvän sopimusvaltiosta, kun velallinen on tässä valtiossa asuva
      henkilö. Jos kuitenkin koron maksajalla riippumatta siitä, asuuko hän sopimusvaltiossa vai ei,
      on sopimusvaltiossa kiinteä toimipaikka tai kiinteä paikka, jonka yhteydessä koron maksamisen
      perusteena oleva velka on syntynyt, ja korko rasittaa tätä kiinteää toimipaikkaa tai kiinteää
      paikkaa, katsotaan koron kertyvän siitä valtiosta, jossa kiinteä toimipaikka tai kiinteä
      paikka on.</p>
                    <p>7. Jos koron määrä maksajan ja etuuden omistajan tai heidän molempien ja muun henkilön välisen erityisen suhteen vuoksi ylittää koron maksamisen perusteena olevaan saamiseen nähden määrän, josta maksaja ja etuuden omistaja olisivat sopineet, jollei tällaista suhdetta olisi, sovelletaan tämän artiklan määräyksiä vain viimeksi mainittuun määrään. Tässä tapauksessa verotetaan tämän määrän ylittävästä maksun osasta kummankin sopimusvaltion lainsäädännön mukaan, ottaen huomioon tämän sopimuksen muut määräykset.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_12">
                <num>12 artikla</num>
                <heading>Rojalti</heading>
                <content>
                    <p>1. Rojaltista, joka kertyy sopimusvaltiosta ja maksetaan toisessa sopimusvaltiossa
      asuvalle henkilölle, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Rojaltista voidaan verottaa myös siinä sopimusvaltiossa, josta se kertyy, tämän
      valtion lainsäädännön mukaan, mutta jos rojaltietuuden omistaja on toisessa sopimusvaltiossa
      asuva henkilö, vero ei saa olla suurempi kuin 10 prosenttia rojaltin
      kokonaismäärästä.</p>
                    <p>3. Sanonnalla "rojalti" tarkoitetaan tässä artiklassa kaikkia suorituksia,
      jotka maksetaan:</p>
                    <p>a) kirjallisen, taiteellisen tai tieteellisen teoksen, siihen luettuna elokuvafilmi tai
      radio- tai televisiolähetyksissä käytettävä filmi ja nauha tai välittäminen satelliitin,
      kaapelin, valokaapelin tai muun samanlaisen yleisölle tarkoitetussa välittämisessä käytetyn
      tekniikan avulla, magneettinauhat, levykkeet tai laserlevyt sekä tietokoneohjelmat (software),
      tekijänoikeuden käyttämisestä tai käyttöoikeudesta;</p>
                    <p>b) patentin, tavaramerkin, mallin tai muotin, piirustuksen, salaisen kaavan tai valmistusmenetelmän käyttämisestä tai käyttöoikeudesta, tahi maatalouteen liittyvän, teollisen, kaupallisen tai tieteellisen välineistön käyttämisestä tai käyttöoikeudesta taikka maatalouteen tai teollisuuteen liittyvää tai kaupallista tai tieteellistä kokemusta koskevista tiedoista (know-how);</p>
                    <p>c) teknisestä avusta ja sellaisista palvelusuorituksista ja henkilökunnan suorituksista,
      jotka ovat muita kuin tämän sopimuksen 14 ja 15 artiklassa tarkoitetaan.</p>
                    <p>4. Tämän artiklan 1 ja 2 kappaleen määräyksiä ei sovelleta, jos sopimusvaltiossa asuva
      rojaltietuuden omistaja harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa, josta rojalti kertyy,
      liiketoimintaa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta tai harjoittaa tässä toisessa
      valtiossa itsenäistä ammattitoimintaa siellä olevasta kiinteästä paikasta, ja rojaltin
      maksamisen perusteena oleva oikeus tai omaisuus tosiasiallisesti liittyy:</p>
                    <p>a) tähän kiinteään toimipaikkaan tai kiinteään paikkaan,</p>
                    <p>b) 7 artiklan 1 kappaleen c) kohdassa tarkoitettuun liiketoimintaan.</p>
                    <p>Tässä tapauksessa sovelletaan 7 artiklan tai 14 artiklan määräyksiä.</p>
                    <p>5. Rojaltin katsotaan kertyvän sopimusvaltiosta, kun velallinen on tässä valtiossa asuva
      henkilö. Jos kuitenkin rojaltin maksajalla riippumatta siitä, asuuko hän sopimusvaltiossa vai
      ei, on sopimusvaltiossa kiinteä toimipaikka tai kiinteä paikka, jonka yhteydessä rojaltin
      maksamisen perusteena oleva velvoite on syntynyt, ja rojalti rasittaa tätä kiinteää
      toimipaikkaa tai kiinteää paikkaa, katsotaan rojaltin kertyvän siitä valtiosta, jossa kiinteä
      toimipaikka tai kiinteä paikka on.</p>
                    <p>6. Jos rojaltin määrä maksajan ja etuuden omistajan tai heidän molempien ja muun henkilön välisen erityisen suhteen vuoksi ylittää rojaltin maksamisen perusteena olevaan käyttöön, oikeuteen tai tietoon nähden määrän, josta maksaja ja etuuden omistaja olisivat sopineet, jollei tällaista suhdetta olisi, sovelletaan tämän artiklan määräyksiä vain viimeksi mainittuun määrään. Tässä tapauksessa verotetaan tämän määrän ylittävästä maksun osasta kummankin sopimusvaltion lainsäädännön mukaan, ottaen huomioon tämän sopimuksen muut määräykset.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_13">
                <num>13 artikla</num>
                <heading>Myyntivoitto</heading>
                <content>
                    <p>1. Voitosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa 6 artiklassa tarkoitetun ja
      toisessa sopimusvaltiossa olevan kiinteän omaisuuden luovutuksesta, voidaan verottaa tässä
      toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Voitosta, joka saadaan sopimusvaltiossa olevan yrityksen toisessa sopimusvaltiossa
      olevan kiinteän toimipaikan liikeomaisuuteen kuuluvan irtaimen omaisuuden tai sopimusvaltiossa
      asuvan henkilön toisessa sopimusvaltiossa itsenäistä ammatinharjoittamista varten käytettävänä
      olevaan kiinteään paikkaan kuuluvan irtaimen omaisuuden luovutuksesta, voidaan verottaa tässä
      toisessa valtiossa. Sama koskee voittoa, joka saadaan tällaisen kiinteän toimipaikan
      luovutuksesta (erillisenä tai koko yrityksen mukana) tai kiinteän paikan
      luovutuksesta.</p>
                    <p>3. Voitosta, joka kertyy kansainväliseen liikenteeseen käytetyn laivan tai ilmaaluksen
      taikka tällaisen laivan tai ilmaaluksen käyttämiseen liittyvän irtaimen omaisuuden
      luovutuksesta, verotetaan vain siinä sopimusvaltiossa, jossa yrityksen tosiasiallisen johdon
      sijaintipaikka on. Jos tämä valtio ei voi lainsäädäntönsä perusteella verottaa kaikesta tästä
      voitosta, voitosta verotetaan vain siinä sopimusvaltiossa, jossa luovuttaja asuu.</p>
                    <p>4. Voitosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa sellaisen yhtiön osakkeiden tai
      muiden osuuksien luovutuksesta, jonka varat pääasiallisesti, suoraan tai välillisesti,
      koostuvat toisessa sopimusvaltiossa olevasta kiinteästä omaisuudesta, voidaan verottaa tässä
      toisessa valtiossa.</p>
                    <p>5. Voitosta, joka saadaan muun kuin tämän artiklan edellisissä kappaleissa tarkoitetun omaisuuden luovutuksesta, verotetaan vain siinä sopimusvaltiossa, jossa luovuttaja asuu.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_14">
                <num>14 artikla</num>
                <heading>Itsenäinen ammatinharjoittaminen</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa vapaan ammatin tai muun itsenäisen
      toiminnan harjoittamisesta, verotetaan vain tässä valtiossa. Tästä tulosta voidaan kuitenkin
      verottaa myös toisessa sopimusvaltiossa seuraavissa tapauksissa:</p>
                    <p>a) jos henkilöllä on toisessa sopimusvaltiossa kiinteä paikka, joka on vakinaisesti hänen
      käytettävänään toiminnan harjoittamista varten; tällöin voidaan tässä toisessa valtiossa
      verottaa vain siitä tulon osasta, joka on luettava kiinteään paikkaan kuuluvaksi;
      tai</p>
                    <p>b) jos henkilö oleskelee toisessa valtiossa yhdessä jaksossa, tai useassa jaksossa
      yhteensä, 183 päivää tai kauemmin kahdentoista kuukauden ajanjaksona, joka alkaa tai päättyy
      kysymyksessä olevan verovuoden aikana; tällöin voidaan tässä toisessa valtiossa verottaa vain
      siitä tulon osasta, jonka henkilö saa toiminnan harjoittamisesta tässä toisessa
      valtiossa.</p>
                    <p>2. Sanonta "vapaa ammatti" käsittää erityisesti itsenäisen tieteellisen, kirjallisen ja taiteellisen toiminnan, kasvatus- ja opetustoiminnan sekä sellaisen itsenäisen toiminnan, jota lääkäri, asianajaja, insinööri, arkkitehti, hammaslääkäri ja tilintarkastaja harjoittavat.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_15">
                <num>15 artikla</num>
                <heading>Yksityinen palvelus</heading>
                <content>
                    <p>1. Jollei 16, 18, 19, 20 ja 21 artiklan määräyksistä muuta johdu, verotetaan palkasta ja
      muusta sellaisesta hyvityksestä, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa epäitsenäisestä
      työstä, vain tässä valtiossa, jollei työtä tehdä toisessa sopimusvaltiossa. Jos työ tehdään
      tässä toisessa valtiossa, voidaan työstä saadusta hyvityksestä verottaa siellä.</p>
                    <p>2. Tämän artiklan 1 kappaleen määräysten estämättä verotetaan hyvityksestä, jonka
      sopimusvaltiossa asuva henkilö saa toisessa sopimusvaltiossa tekemästään epäitsenäisestä
      työstä, vain ensiksi mainitussa valtiossa, jos:</p>
                    <p>a) saaja oleskelee toisessa valtiossa yhdessä jaksossa, tai useassa jaksossa yhteensä,
      enintään 183 päivää kahdentoista kuukauden ajanjaksona, joka alkaa tai päättyy kysymyksessä
      olevan verovuoden aikana, ja</p>
                    <p>b) hyvityksen maksaa työnantaja tai se maksetaan työnantajan puolesta, joka ei asu
      toisessa valtiossa, sekä</p>
                    <p>c) hyvityksellä ei rasiteta kiinteää toimipaikkaa tai kiinteää paikkaa, joka
      työnantajalla on toisessa valtiossa.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan edellä olevien määräysten estämättä voidaan hyvityksestä, joka saadaan kansainväliseen liikenteeseen käytetyssä laivassa tai ilma-aluksessa tehdystä epäitsenäisestä työstä verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa yrityksen tosiasiallisen johdon sijaintipaikka on.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_16">
                <num>16 artikla</num>
                <heading>Johtokunnan jäsenen palkkio</heading>
                <content>
                    <p>Johtokunnan jäsenen palkkiosta ja muusta sellaisesta suorituksesta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa toisessa sopimusvaltiossa asuvan yhtiön hallituksen, hallintoneuvoston tai muun sellaisen toimielimen jäsenenä, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_17">
                <num>17 artikla</num>
                <heading>Taiteilijat ja urheilijat</heading>
                <content>
                    <p>1. Tämän sopimuksen 14 ja 15 artiklan määräysten estämättä voidaan tulosta, jonka
      sopimusvaltiossa asuva henkilö saa viihdetaiteilijana, kuten teatteri- tai
      elokuvanäyttelijänä, radio- tai televisiotaiteilijana tahi muusikkona, taikka urheilijana,
      toisessa sopimusvaltiossa harjoittamastaan henkilökohtaisesta toiminnasta, verottaa tässä
      toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Milloin tulo, joka saadaan viihdetaiteilijan tai urheilijan tässä ominaisuudessaan
      harjoittamasta henkilökohtaisesta toiminnasta, ei tule viihdetaiteilijalle tai urheilijalle
      itselleen, vaan toiselle henkilölle, voidaan tästä tulosta, 7, 14 ja 15 artiklan määräysten
      estämättä, verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa viihdetaiteilija tai urheilija harjoittaa
      toimintaansa.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 1 ja 2 kappaleen määräyksiä ei sovelleta tuloon, joka saadaan taiteilijan tai urheilijan sopimusvaltiossa harjoittamasta toiminnasta, jos vierailu tässä valtiossa on kokonaan tai lähes kokonaan rahoitettu toisen sopimusvaltion, sen valtiollisen osan tai paikallisviranomaisen julkisista varoista.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_18">
                <num>18 artikla</num>
                <heading>Eläkkeet, elinkorot ja sosiaaliturvasuoritukset</heading>
                <content>
                    <p>1. Jollei 19 artiklan 2 kappaleen määräyksistä muuta johdu, verotetaan eläkkeistä ja
      muista samanluonteisista hyvityksistä, jotka maksetaan sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle
      aikaisemman epäitsenäisen työn perusteella, vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>2. Eläkkeistä, elinkoroista ja muista toistuvista tai yksittäisistä maksuista, jotka
      sopimusvaltio tai sen valtiollinen osa suorittaa vastatakseen henkilökuntaansa kohdanneiden
      onnettomuuksien kuluista, verotetaan vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 1 kappaleen määräysten estämättä voidaan sopimusvaltion
      sosiaaliturvalainsäädännön perusteella maksettavista eläkkeistä ja muista suorituksista tai
      valtiosta kertyvistä elinkoroista verottaa tässä valtiossa.</p>
                    <p>4. Sanonnalla "elinkorko" (rente viagère) tarkoitetaan tässä artiklassa käytettynä vahvistettua rahamäärää, joka toistuvasti maksetaan luonnolliselle henkilölle vahvistettuina ajankohtina joko elinaikana tai määritettynä tai tiettynä aikana ja joka perustuu velvoitukseen toimeenpanna maksut täyden raha- tai rahanarvoisen suorituksen (muun kuin tehdyn työn) vastikkeeksi.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_19">
                <num>19 artikla</num>
                <heading>Julkinen palvelus</heading>
                <content>
                    <p>1. a) Palkasta ja muusta sellaisesta hyvityksestä (eläkettä lukuun ottamatta), jonka
      sopimusvaltio, sen valtiollinen osa, julkisyhteisö tai paikallisviranomainen maksaa
      luonnolliselle henkilölle työstä, joka tehdään tämän valtion, osan, yhteisön tai viranomaisen
      palveluksessa, verotetaan vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>b) Tällaisesta palkasta ja muusta sellaisesta hyvityksestä verotetaan kuitenkin vain
      siinä sopimusvaltiossa, jossa tämä henkilö asuu, jos työ tehdään tässä valtiossa ja</p>
                    <p>(i) henkilö on tämän valtion kansalainen; tai</p>
                    <p>(ii) hänestä ei tullut tässä valtiossa asuvaa ainoastaan tämän työn
      tekemiseksi.</p>
                    <p>2. a) Eläkkeestä, jonka sopimusvaltio, sen valtiollinen osa, julkisyhteisö tai
      paikallisviranomainen maksaa, tai joka maksetaan niiden perustamista rahastoista,
      luonnolliselle henkilölle työstä, joka on tehty tämän valtion, sen valtiollisen osan, yhteisön
      tai viranomaisen palveluksessa, verotetaan vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>b) Tällaisesta eläkkeestä verotetaan kuitenkin vain siinä sopimusvaltiossa, jossa tämä
      henkilö asuu, jos hän on tämän valtion kansalainen.</p>
                    <p>3. Tämän sopimuksen 15, 16, 17 ja 18 artiklan määräyksiä sovelletaan palkkaan ja muuhun sellaiseen hyvitykseen sekä eläkkeeseen, jotka maksetaan sopimusvaltion, sen valtiollisen osan, julkisyhteisön tai paikallisviranomaisen harjoittaman liiketoiminnan yhteydessä tehdystä työstä.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_20">
                <num>20 artikla</num>
                <heading>Opiskelijat ja harjoittelijat</heading>
                <content>
                    <p>Rahamääristä, jotka opiskelija tai harjoittelija, joka asuu tai välittömästi ennen oleskeluaan sopimusvaltiossa asui toisessa sopimusvaltiossa ja joka oleskelee ensiksi mainitussa valtiossa yksinomaan koulutuksensa tai harjoittelunsa vuoksi, saa elatustaan, koulutustaan tai harjoitteluaan varten, ei tässä valtiossa veroteta, edellyttäen, että nämä rahamäärät kertyvät tämän valtion ulkopuolella olevista lähteistä.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_21">
                <num>21 artikla</num>
                <heading>Tutkijat</heading>
                <content>
                    <p>1. Henkilöä, joka tulee sopimusvaltioon tämän valtion, yliopiston, opetuslaitoksen tai
      muun voittoa tavoittelemattoman kulttuurilaitoksen kutsumana enintään kahden vuoden
      ajanjaksoksi harjoittamaan vain tutkimustoimintaa (mukaan lukien tähän tutkimukseen liittyvä
      satunnainen opetus) tässä laitoksessa ja joka asuu tai joka välittömästi ennen tätä
      oleskeluaan asui toisessa sopimusvaltiossa, ei veroteta ensiksi mainitussa sopimusvaltiossa
      tästä toiminnastaan saamastaan hyvityksestä, edellyttäen, että se kertyy tässä toisessa
      valtiossa olevista lähteistä.</p>
                    <p>2. Tämän artiklan 1 kappaleen määräyksiä ei sovelleta sellaisesta tutkimustyöstä saatuun
      hyvitykseen, jota ei suoriteta yleiseksi edun vuoksi, vaan pääasiassa sellaisen yksityisen
      edun toteuttamiseksi, joka hyödyttää tiettyä yhtä tai useampaa henkilöä.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_22">
                <num>22 artikla</num>
                <heading>Muu tulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa ja jota ei käsitellä tämän
      sopimuksen edellä olevissa artikloissa, verotetaan vain tässä valtiossa, riippumatta siitä,
      mistä tulo kertyy.</p>
                    <p>2. Tämän artiklan 1 kappaleen määräyksiä ei sovelleta tuloon, lukuun ottamatta 6 artiklan
      2 kappaleessa tarkoitettua kiinteästä omaisuudesta saatua tuloa, jos sopimusvaltiossa asuva
      tulon saaja harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa liiketoimintaa siellä olevasta kiinteästä
      toimipaikasta tai harjoittaa tässä toisessa valtiossa itsenäistä ammattitoimintaa siellä
      olevasta kiinteästä paikasta, ja tulon maksamisen perusteena oleva oikeus tai omaisuus
      tosiasiallisesti liittyy tähän kiinteään toimipaikkaan tai kiinteään paikkaan. Tässä
      tapauksessa sovelletaan 7 artiklan tai 14 artiklan määräyksiä.</p>
                    <p>3. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa ja jota ei käsitellä tämän
      sopimuksen edellä olevissa artikloissa ja joka kertyy toisesta sopimusvaltiosta, voidaan tämän
      artiklan 1 ja 2 kappaleen estämättä verottaa myös tässä toisessa valtiossa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_23">
                <num>23 artikla</num>
                <heading>Kaksinkertaisen verotuksen poistaminen</heading>
                <content>
                    <p>1. Marokossa kaksinkertainen verotus poistetaan seuraavasti: </p>
                    <p>Milloin Marokossa asuva henkilö saa tuloa, josta tämän sopimuksen määräysten mukaan
      voidaan verottaa Suomessa, Marokon on myönnettävä tämän henkilön tulosta kantamastaan verosta
      vähennys, joka määrältään vastaa Suomessa maksettua tuloveroa. Tämä vähennys ei kuitenkaan voi
      ylittää sitä ennen vähennyksen tekemistä laskettua Marokon tuloveron osaa, joka vastaa tuloa,
      josta voidaan verottaa Suomessa.</p>
                    <p>2. Jollei Suomen lainsäädännöstä, joka koskee kansainvälisen kaksinkertaisen verotuksen
      poistamista, muuta johdu (sikäli kuin tämä lainsäädäntö ei vaikuta tässä esitettyyn yleiseen
      periaatteeseen), kaksinkertainen verotus poistetaan Suomessa seuraavasti:</p>
                    <p>a) Milloin Suomessa asuva henkilö saa tuloa, josta sopimuksen määräysten mukaan voidaan
      verottaa Marokossa, Suomen on, jollei b) kohdan määräyksistä muuta johdu, myönnettävä tämän
      henkilön tulosta lasketusta Suomen verosta vähennys, joka määrältään vastaa samasta tulosta
      Marokon lainsäädännön mukaan ja tämän sopimuksen mukaisesti maksettua Marokon
      veroa.</p>
                    <p>b) Edellä olevan a) kohdan määräysten estämättä vapautetaan osinko, jonka Marokossa asuva yhtiö maksaa Suomessa asuvalle yhtiölle, Suomen verosta, jos saaja välittömästi hallitsee vähintään 10 prosenttia osingon maksavan yhtiön äänimäärästä. </p>
                    <p>3. Jos sopimusvaltiossa asuvan henkilön tulo on sopimuksen määräyksen mukaan vapautettu
      verosta tässä valtiossa, tämä valtio voi kuitenkin määrätessään tämän henkilön muusta tulosta
      suoritettavan veron määrää ottaa lukuun sen tulon, joka on vapautettu verosta.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_24">
                <num>24 artikla</num>
                <heading>Syrjintäkielto</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltion kansalainen ei toisessa sopimusvaltiossa saa joutua sellaisen
      verotuksen tai siihen liittyvän velvoituksen kohteeksi, joka on muunlainen tai raskaampi kuin
      verotus tai siihen liittyvä velvoitus, jonka kohteeksi tämän toisen valtion kansalainen
      samoissa, erityisesti kotipaikkaa koskevissa olosuhteissa joutuu tai saattaa joutua. Tämän
      sopimuksen 1 artiklan määräysten estämättä tätä määräystä sovelletaan myös henkilöön, joka ei
      asu sopimusvaltiossa tai molemmissa sopimusvaltioissa.</p>
                    <p>2. Kansalaisuudeton henkilö, joka asuu sopimusvaltiossa, ei kummassakaan sopimusvaltiossa
      saa joutua sellaisen verotuksen tai siihen liittyvän velvoituksen kohteeksi, joka on
      muunlainen tai raskaampi kuin verotus tai siihen liittyvä velvoitus, jonka kohteeksi
      kysymyksessä olevan valtion kansalainen samoissa, erityisesti kotipaikkaa koskevissa
      olosuhteissa joutuu tai saattaa joutua.</p>
                    <p>3. Verotus, joka kohdistuu sopimusvaltiossa olevan yrityksen toisessa sopimusvaltiossa
      olevaan kiinteään toimipaikkaan, ei tässä toisessa valtiossa saa olla epäedullisempi kuin
      verotus, joka kohdistuu tässä toisessa valtiossa olevaan samanlaista toimintaa harjoittavaan
      yritykseen. Tämän määräyksen ei katsota velvoittavan sopimusvaltiota myöntämään toisessa
      sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle sellaista henkilökohtaista vähennystä verotuksessa,
      vapautusta verosta tai alennusta veroon siviilisäädyn taikka perheen huoltovelvollisuuden
      johdosta, joka myönnetään omassa valtiossa asuvalle henkilölle.</p>
                    <p>4. Muussa kuin sellaisessa tapauksessa, jossa 9 artiklan 1 kappaleen, 11 artiklan 7
      kappaleen tai 12 artiklan 6 kappaleen määräyksiä sovelletaan, ovat korko, rojalti ja muu
      maksu, jotka sopimusvaltiossa oleva yritys suorittaa toisessa sopimusvaltiossa asuvalle
      henkilölle, vähennyskelpoisia tämän yrityksen verotettavaa tuloa määrättäessä samoin ehdoin
      kuin maksu ensiksi mainitussa valtiossa asuvalle henkilölle.</p>
                    <p>5. Sopimusvaltiossa oleva yritys, jonka pääoman toisessa sopimusvaltiossa asuva henkilö
      tai siellä asuvat henkilöt välittömästi tai välillisesti joko kokonaan tai osaksi omistavat
      tai josta he tällä tavoin määräävät, ei ensiksi mainitussa valtiossa saa joutua sellaisen
      verotuksen tai siihen liittyvän velvoituksen kohteeksi, joka on muunlainen tai raskaampi kuin
      verotus tai siihen liittyvä velvoitus, jonka kohteeksi ensiksi mainitussa valtiossa oleva muu
      samanluonteinen yritys joutuu tai saattaa joutua.</p>
                    <p>6. Tämän artiklan määräyksiä ei voida missään tapauksessa tulkita niin, että ne
      estäisivät Marokkoa kantamasta 10 artiklan 6 kappaleessa tarkoitettua veroa.</p>
                    <p>7. Tämän sopimuksen 2 artiklan määräysten estämättä sovelletaan tämän artiklan määräyksiä
      kaikenlaatuisiin veroihin.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_25">
                <num>25 artikla</num>
                <heading>Keskinäinen sopimusmenettely</heading>
                <content>
                    <p>1. Jos henkilö katsoo, että sopimusvaltion tai molempien sopimusvaltioiden toimenpiteet
      ovat johtaneet tai johtavat hänen osaltaan verotukseen, joka on tämän sopimuksen määräysten
      vastainen, hän voi saattaa asiansa sen sopimusvaltion toimivaltaisen viranomaisen
      käsiteltäväksi, jossa hän asuu tai, jos kysymyksessä on 24 artiklan 1 kappaleen soveltaminen,
      jonka kansalainen hän on, ilman että tämä vaikuttaa hänen oikeuteensa käyttää näiden
      valtioiden sisäisessä oikeusjärjestyksessä olevia oikeussuojakeinoja. Asia on saatettava
      käsiteltäväksi kolmen vuoden kuluessa siitä kun henkilö sai tiedon toimenpiteestä, joka on
      aiheuttanut sopimuksen määräysten vastaisen verotuksen.</p>
                    <p>2. Jos toimivaltainen viranomainen havaitsee huomautuksen perustelluksi, mutta ei itse
      voi saada aikaan tyydyttävää ratkaisua, viranomaisen on pyrittävä toisen sopimusvaltion
      toimivaltaisen viranomaisen kanssa keskinäisin sopimuksin ratkaisemaan asia siinä
      tarkoituksessa, että vältetään verotus, joka on sopimuksen vastainen. Tehty sopimus pannaan
      täytäntöön sopimusvaltioiden sisäisessä lainsäädännössä olevien aikarajojen
      estämättä.</p>
                    <p>3. Sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on pyrittävä keskinäisin sopimuksin
      ratkaisemaan sopimuksen tulkinnassa tai soveltamisessa syntyvät vaikeudet tai epätietoisuutta
      aiheuttavat kysymykset. Ne voivat myös neuvotella keskenään kaksinkertaisen verotuksen
      poistamiseksi sellaisissa tapauksissa, joita ei säännellä sopimuksessa.</p>
                    <p>4. Sopimusvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat olla välittömässä yhteydessä
      keskenään, myös sellaisessa yhteisessä toimikunnassa, johon ne itse kuuluvat tai johon kuuluu
      heidän edustajiaan, sopimukseen pääsemiseksi siinä merkityksessä kuin tarkoitetaan edellä
      olevissa kappaleissa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_26">
                <num>26 artikla</num>
                <heading>Tietojen vaihtaminen</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on vaihdettava keskenään sellaisia
      tietoja, jotka ovat välttämättömiä tämän sopimuksen tai sopimusvaltioiden sopimuksen piiriin
      kuuluvia veroja koskevan sisäisen lainsäädännön määräysten soveltamiseksi, mikäli tämän
      lainsäädännön perusteella tapahtuva verotus ei ole sopimuksenvastainen. Sopimuksen 1 artikla
      ei rajoita tietojen vaihtamista. Sopimusvaltion vastaanottamia tietoja on käsiteltävä
      salaisina samalla tavalla kuin tämän valtion sisäisen lainsäädännön perusteella saatuja
      tietoja ja niitä saadaan ilmaista vain henkilöille tai viranomaisille (mukaan lukien
      tuomioistuimet ja hallintoelimet), jotka määräävät, kantavat tai perivät sopimuksen piiriin
      kuuluvia veroja tai käsittelevät niitä koskevia syytteitä tai valituksia. Näiden henkilöiden
      tai viranomaisten on käytettävä tietoja vain tällaisiin tarkoituksiin. Ne saavat ilmaista
      tietoja julkisessa oikeudenkäynnissä tai tuomioistuimen ratkaisuissa.</p>
                    <p>2. Tämän artiklan 1 kappaleen määräysten ei katsota velvoittavan
      sopimusvaltiota:</p>
                    <p>a) ryhtymään hallintotoimiin, jotka poikkeavat tämän sopimusvaltion tai toisen
      sopimusvaltion lainsäädännöstä ja hallintokäytännöstä;</p>
                    <p>b) antamaan tietoja, joita tämän sopimusvaltion tai toisen sopimusvaltion lainsäädännön
      mukaan tai säännönmukaisen hallintomenettelyn puitteissa ei voida hankkia;</p>
                    <p>c) antamaan tietoja, jotka paljastaisivat liikesalaisuuden taikka teollisen, kaupallisen
      ja ammatillisen salaisuuden tai elinkeinotoiminnassa käytetyn menettelytavan, taikka tietoja,
      joiden ilmaiseminen olisi vastoin yleistä järjestystä (ordre public).</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_27">
                <num>27 artikla</num>
                <heading>Virka-apu perinnässä</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltiot sitoutuvat antamaan toisilleen virka-apua tässä sopimuksessa
      tarkoitettujen verojen ja niihin liittyvien veronkorotusten ja -lisäysten, viivästysmaksujen,
      korkojen ja niihin liittyvien kulujen perimisessä, oman lainsäädäntönsä ja säännöstönsä asiaa
      koskevien säännösten mukaisesti, silloin, kun nämä summat ovat pyynnön esittäneen valtion
      lakien ja säännösten mukaan perimiskelpoisia. Tämä virka-apu kattaa myös
      turvaamistoimet.</p>
                    <p>2. Tätä tarkoittavaan pyyntöön on liitettävä pyynnön esittävän valtion lainsäädännön ja
      säännösten edellyttämät asiakirjat sen vahvistamiseksi, että virka-avun kohteena olevat summat
      ovat perittävissä.</p>
                    <p>3. Näiden asiakirjojen saavuttua tiedoksianto ja veron perintä- ja kantotoimet tapahtuvat
      pyynnön vastaanottaneessa valtiossa sen omien verojen perinnässä ja kannossa sovellettavien
      lakien ja säännösten mukaisesti.</p>
                    <p>4. Perittävää veroa vastaavaa velkaa ei pidetä pyynnön vastaanottaneessa valtiossa
      etuoikeutettuna velkana.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_28">
                <num>28 artikla</num>
                <heading>Diplomaattisen edustuston ja konsuliedustuston jäsenet</heading>
                <content>
                    <p>Tämä sopimus ei vaikuta niihin verotusta koskeviin erioikeuksiin, jotka kansainvälisen oikeuden yleisten sääntöjen tai erityisten sopimusten määräysten mukaan myönnetään diplomaattisen edustuston tai konsuliedustuston jäsenille.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_29">
                <num>29 artikla</num>
                <heading>Voimaantulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltioiden hallitukset ilmoittavat toisilleen kirjallisesti ja
      diplomaattiteitse täyttäneensä lainsäädännössään tämän sopimuksen voimaantulolle asetetun
      menettelyn.</p>
                    <p>2. Sopimus tulee voimaan kolmantenakymmenentenä päivänä siitä päivästä, jona myöhempi 1
      kappaleessa tarkoitetuista ilmoituksista on tehty, ja sen määräyksiä sovelletaan:</p>
                    <p>a) Marokossa:</p>
                    <p>1) lähteellä pidätettävien verojen osalta, niihin määrin, jotka maksetaan tai hyvitetään
      tämän sopimuksen voimaantulovuotta välittömästi seuraavan vuoden tammikuun 1 päivänä tai sen
      jälkeen;</p>
                    <p>2) muiden verojen osalta, jokaiseen verovuoteen tai verotusajanjaksoon, joka alkaa tämän
      sopimuksen voimaantulovuotta välittömästi seuraavan vuoden tammikuun 1 päivänä tai sen
      jälkeen.</p>
                    <p>b) Suomessa:</p>
                    <p>1) lähteellä pidätettävien verojen osalta, tuloon, joka saadaan sopimuksen
      voimaantulovuotta välittömästi seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen
      jälkeen;</p>
                    <p>2) muiden tulosta suoritettavien verojen osalta, veroihin, jotka määrätään sopimuksen
      voimaantulovuotta välittömästi seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen
      alkavilta verovuosilta.</p>
                    <p>3. Suomen Tasavallan hallituksen ja Marokon Kuningaskunnan hallituksen välillä tulo- ja omaisuusveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi 25 päivänä kesäkuuta 1973 Rabatissa allekirjoitetun sopimuksen (jäljempänä "vuoden 1973 sopimus") määräyksiä lakataan soveltamasta veroihin, joihin tätä sopimusta 2 kappaleen määräysten mukaan sovelletaan. Vuoden 1973 sopimus lakkaa olemasta voimassa sinä viimeisenä ajankohtana, jona sitä tämän kappaleen määräysten mukaan sovelletaan.</p>
                    <p>4. Vuoden 1973 sopimuksen 23 artiklan 3 kappaleen määräysten soveltamista jatketaan
      edellä olevien 2 ja 3 kappaleen määräysten estämättä niinä ensimmäisenä viitenä vuonna, jotka
      välittömästi seuraavat edellä mainittujen kappaleiden mukaista tämän sopimuksen
      voimaantulovuotta.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_30">
                <num>30 artikla</num>
                <heading>Päättyminen</heading>
                <content>
                    <p>Tämä sopimus on voimassa, kunnes jompikumpi sopimusvaltio irtisanoo sen. Kumpikin
      sopimusvaltio voi viiden vuoden kuluttua siitä, kun tämä sopimus tulee voimaan, irtisanoa
      sopimuksen diplomaattista tietä tekemällä irtisanomisilmoituksen vähintään kuusi kuukautta
      ennen kunkin kalenterivuoden päättymistä. Tässä tapauksessa sopimusta lakataan
      soveltamasta:</p>
                    <p>a) Marokossa:</p>
                    <p>1) lähteellä pidätettävien verojen osalta, niihin määrin, jotka maksetaan tai hyvitetään
      irtisanomisilmoituksessa ilmoitettua vuotta välittömästi seuraavan vuoden tammikuun 1 päivänä
      tai sen jälkeen; ja</p>
                    <p>2) muiden verojen osalta, jokaiseen verovuoteen tai verotusajanjaksoon, joka alkaa
      irtisanomisilmoituksessa ilmoitettua vuotta välittömästi seuraavan vuoden tammikuun 1 päivänä
      tai sen jälkeen.</p>
                    <p>b) Suomessa:</p>
                    <p>1) lähteellä pidätettävien verojen osalta, tuloon, joka saadaan ilmoituksen antamisvuotta
      lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen; ja</p>
                    <p>2) muiden tulosta suoritettavien verojen osalta, veroihin, jotka määrätään ilmoituksen antamisvuotta lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen alkavilta verovuosilta.</p>
                    <p>Tämän vakuudeksi ovat allekirjoittaneet, hallitustensa asianmukaisesti siihen
      valtuuttamina, allekirjoittaneet tämän sopimuksen.</p>
                </content>
            </article>
            <hcontainer name="conclusions">
                <content>
                    <p>Tehty Helsingissä 7 päivänä huhtikuuta 2006, kahtena suomen-, ruotsin-, arabian- ja
    ranskankielisenä versiona, kaikkien tekstien ollessa yhtä todistusvoimaiset.
    Tulkintaerimielisyyden sattuessa on ranskankielinen teksti ratkaiseva.</p>
                </content>
            </hcontainer>
        </mainBody>
    </doc>
</akomaNtoso>
