<akomaNtoso xmlns="http://docs.oasis-open.org/legaldocml/ns/akn/3.0" xmlns:finlex="http://data.finlex.fi/schema/finlex">
    <doc name="main">
        <meta>
            <identification source="#organization_fi.finlex">
                <FRBRWork>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/2007/2/!main"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/2007/2"/>
                    <FRBRdate date="2007-01-12" name="dateIssued"/>
                    <FRBRauthor as="#role_author" href="#organization_fi.ministry-of-finance"/>
                    <FRBRcountry value="fi"/>
                    <FRBRsubtype value="tax-treaty-consolidated"/>
                    <FRBRnumber value="2"/>
                </FRBRWork>
                <FRBRExpression>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/2007/2/fin@/!main"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/2007/2/fin@"/>
                    <FRBRdate date="2007-01-12" name="dateIssued"/>
                    <FRBRauthor as="#role_author" href="#organization_fi.ministry-of-finance"/>
                    <FRBRlanguage language="fin"/>
                </FRBRExpression>
                <FRBRManifestation>
                    <FRBRthis value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/2007/2/fin@/!main.xml"/>
                    <FRBRuri value="/akn/fi/doc/tax-treaty-consolidated/2007/2/fin@.akn"/>
                    <FRBRdate date="2026-04-16" name="dateProduced"/>
                    <FRBRauthor as="#role_editor" href="#organization_fi.finlex"/>
                    <FRBRformat value="xml"/>
                </FRBRManifestation>
            </identification>
            <references source="#organization_fi.finlex">
                <TLCOrganization eId="organization_fi.finlex" href="/akn/ontology/organization/fi.finlex" showAs="Finlex"/>
                <TLCRole eId="role_author" href="/akn/ontology/role/author" showAs="Tekijä"/>
                <TLCRole eId="role_editor" href="/akn/ontology/role/editor" showAs="Toimittaja"/>
                <TLCOrganization eId="organization_fi.ministry-of-finance" href="/akn/ontology/organization/fi.ministry-of-finance" showAs="Valtiovarainministeriö"/>
            </references>
            <proprietary source="#organization_fi.finlex">
                <finlex:documentYear>2007</finlex:documentYear>
                <finlex:broughtIntoForceBy>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/2007/2"/>
                    </finlex:treatyReference>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/2007/1"/>
                    </finlex:treatyReference>
                    <finlex:statuteReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/act/statute/2006/1037"/>
                    </finlex:statuteReference>
                    <finlex:statuteReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/act/statute/2007/15"/>
                    </finlex:statuteReference>
                </finlex:broughtIntoForceBy>
                <finlex:amendedBy>
                    <finlex:treatyReference>
                        <finlex:ref href="/akn/fi/doc/treaty/2019/83"/>
                    </finlex:treatyReference>
                </finlex:amendedBy>
                <finlex:treatyParty code="ca">Kanada</finlex:treatyParty>
                <finlex:isSynthesised>true</finlex:isSynthesised>
            </proprietary>
        </meta>
        <preface>
            <p>
                <docNumber>1-2/2007</docNumber>
                <docTitle>Sopimus Suomen ja Kanadan välillä tuloveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi</docTitle>
            </p>
        </preface>
        <preamble>
            <p>
                <embeddedStructure class="mli-addition">
                    <tblock>
                        <heading>YLEISSOPIMUKSEN JA SUOMEN JA KANADAN VÄLISEN, TULOVEROJA KOSKEVAN KAKSINKERTAISEN VEROTUKSEN VÄLTTÄMISTÄ JA VERON KIERTÄMISEN ESTÄMISTÄ KOSKEVAN SOPIMUKSEN SYNTESOITU TEKSTI</heading>
                        <p>Tässä asiakirjassa esitetään syntesoitu teksti tuloveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi Suomen ja Kanadan välillä 20 päivänä heinäkuuta 2006 tehdyn sopimuksen (”sopimus”) soveltamista varten, sellaisena kuin se on mukautettuna Suomen tasavallan ja Kanadan 7 päivänä kesäkuuta 2017 allekirjoittamalla monenvälisellä yleissopimuksella, jolla toteutetaan verosopimuksiin liittyvät toimenpiteet veropohjan rapautumisen ja voitonsiirron estämiseksi (”yleissopimus”).</p>
                        <p>Tämän asiakirjan on laatinut Suomen toimivaltainen viranomainen, ja se edustaa
      viranomaisen ymmärrystä sopimukseen yleissopimuksella tehdyistä mukautuksista. Suomen
      toimivaltainen viranomainen on tätä asiakirjaa laatiessaan kuullut kanadalaisia
      virkamiehiä.</p>
                        <p>Asiakirja on laadittu 25 päivänä helmikuuta 2019 tapahtuneen hyväksynnän yhteydessä
      tallettajalle toimitetun Suomen tasavallan yleissopimusta koskevan kannanoton ja 29 päivänä
      elokuuta 2019 tapahtuneen ratifioinnin yhteydessä tallettajalle toimitetun Kanadan
      yleissopimusta koskevan kannanoton perusteella. Näitä yleissopimusta koskevia kannanottoja
      voidaan muuttaa yleissopimuksen määräysten mukaisesti. Yleissopimusta koskeviin kannanottoihin
      tehdyt muutokset voivat muuttaa yleissopimuksen vaikutuksia sopimukseen. Asiakirja sisältää
      myös Suomen tasavallan yleissopimuksen 9 artiklaan tekemän varauman peruuttamisesta johtuvat
      muutokset (Suomen tasavallan yleissopimusta koskeva konsolidoitu kannanotto 27 päivänä
      kesäkuuta 2023).</p>
                        <p>Sopimuksen ja yleissopimuksen todistusvoimaisia oikeudellisia tekstejä sovelletaan ensisijaisesti, ja ne ovat edelleen sovellettavat oikeudelliset tekstit.</p>
                        <p>Yleissopimuksen määräykset, joita on sovellettava sopimuksen määräyksiin, sisältyvät tämän asiakirjan tekstissä sopimuksen relevanttien määräysten yhteydessä oleviin laatikoihin. Yleissopimuksen määräykset sisältävät laatikot on lisätty yleensä vuoden 2017 OECD:n malliverosopimuksen määräysten järjestyksessä.</p>
                        <p>Yleissopimuksen määräysten tekstin muutokset on tehty tarkoituksena mukauttaa yleissopimuksessa käytetty käsitteistö sopimuksessa käytettyyn käsitteistöön (esimerkiksi ”soveltamisalan verosopimus” ja ”sopimus”, ”verosopimusosapuolet” ja ”sopimusvaltiot”) sekä helpottaa yleissopimuksen määräysten ymmärtämistä. Käsitteistömuutosten tarkoituksena on lisätä asiakirjan luettavuutta, eikä niiden tarkoituksena ole muuttaa yleissopimuksen määräysten asiasisältöä. Vastaavasti muutoksia on tehty niihin yleissopimuksen määräysten kohtiin, joissa kuvataan sopimuksen nykyisiä määräyksiä: kuvaileva kielenkäyttö on korvattu luettavuuden helpottamiseksi viittauksilla nykyisiin määräyksiin.</p>
                        <p>Kaikissa tapauksissa sopimuksen määräyksiin tai sopimukseen kohdistuvat viittaukset on ymmärrettävä viittauksiksi sopimukseen sellaisena kuin se on mukautettuna yleissopimuksen määräyksillä, sikäli kuin kyseiset yleissopimuksen määräykset ovat tulleet voimaan.</p>
                        <p>
                            <b>Yleissopimuksen määräysten soveltamisen alkaminen</b>
                        </p>
                        <p>Tähän sopimukseen sovellettavat yleissopimuksen määräykset eivät tule voimaan samoina päivinä kuin sopimuksen alkuperäiset määräykset. Kukin yleissopimuksen määräys voi tulla sovellettavaksi eri päivänä asianomaisten verolajien (lähteellä pidätettävät tai muut kannettavat verot) ja sen mukaan, mitä Suomen tasavalta ja Kanada ovat omissa kannanotoissaan yleissopimukseen päättäneet.</p>
                        <p>Ratifioimis- tai hyväksymiskirjojen tallettamispäivät: Suomen tasavallan osalta 25 päivänä helmikuuta 2019 ja Kanadan osalta 29 päivänä elokuuta 2019.</p>
                        <p>Yleissopimuksen voimaantulo: Suomen tasavallan osalta 1 päivänä kesäkuuta 2019 ja Kanadan osalta 1 päivänä joulukuuta 2019.</p>
                        <p>Täsmälliset tiedot päivämääristä, jolloin tai joiden jälkeen kutakin yleissopimuksen määräystä aletaan soveltaa sopimuksen osalta, annetaan tämän asiakirjan eri osissa läpi tekstin.</p>
                        <p>
                            <b>Viitteet</b>
                        </p>
                        <p>Yleissopimuksen todistusvoimaiset oikeudelliset tekstit ovat saatavilla yleissopimuksen tallettajan (OECD) verkkosivustolta:</p>
                        <p>
                            – englanniksi: 
                            <a href="http://www.oecd.org/tax/treaties/multilateral-convention-to-implement-tax-treaty-related-measures-to-prevent-BEPS.pdf">http://www.oecd.org/tax/treaties/multilateral-convention-to-implement-tax-treaty-related-measures-to-prevent-BEPS.pdf</a>
                             ja
                        </p>
                        <p>
                            – ranskaksi: 
                            <a href="http://www.oecd.org/fr/fiscalite/conventions/convention-multilaterale-pour-la-mise-en-oeuvre-des-mesures-relatives-aux-conventions-fiscales-pour-prevenir-le-BEPS.pdf">http://www.oecd.org/fr/fiscalite/conventions/convention-multilaterale-pour-la-mise-en-oeuvre-des-mesures-relatives-aux-conventions-fiscales-pour-prevenir-le-BEPS.pdf</a>
                        </p>
                        <p>
                            Helmikuun 25 päivänä 2019 tapahtuneen hyväksynnän yhteydessä tallettajalle toimitettu
      Suomen tasavallan yleissopimusta koskeva kannanotto, kesäkuun 27 päivänä 2023 tallettajalle
      toimitettu Suomen tasavallan yleissopimusta koskeva konsolidoitu kannanotto ja 29 päivänä
      elokuuta 2019 tapahtuneen ratifioinnin yhteydessä tallettajalle toimitettu Kanadan
      yleissopimusta koskeva kannanotto ovat saatavilla yleissopimuksen tallettajan (OECD)
      verkkosivustolta:
                            <a href="http://www.oecd.org/tax/treaties/beps-mli-signatories-and-parties.pdf">http://www.oecd.org/tax/treaties/beps-mli-signatories-and-parties.pdf</a>
                        </p>
                        <p>
                            Yleissopimusta koskeva vastaavuustietokanta on yleisesti käytettävissä OECD:n verkkosivustolla: 
                            <a href="http://www.oecd.org/tax/treaties/mli-matching-database.htm">http://www.oecd.org/tax/treaties/mli-matching-database.htm</a>
                        </p>
                        <p>
                            Laki veropohjan rapautumisen ja voitonsiirron estämiseksi verosopimuksiin toteuttavista toimenpiteistä tehdystä yleissopimuksesta on julkaistu säädöskokoelmassa 231/2019 
                            <a href="https://www.finlex.fi/fi/laki/alkup/2019/20190231">https://www.finlex.fi/fi/laki/alkup/2019/20190231</a>
                        </p>
                        <p>
                            Valtioneuvoston asetus yleissopimuksen voimaantulosta sekä laki ja suomenkielinen
      yleissopimuksen teksti (käännös) on julkaistu säädöskokoelman sopimussarjassa SopS 21-22/2019
                            <a href="https://www.finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2019/20190021">https://www.finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2019/20190021</a>
                                  ja
                            <a href="https://www.finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2019/20190022">https://www.finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2019/20190022</a>
                        </p>
                        <p>
                            Valtiovarainministeriön ilmoitus yleissopimuksen 9 artiklaan tehdyn varauman
      peruuttamisesta ja ilmoitusten antamisesta on julkaistu säädöskokoelman sopimussarjassa SopS
      48/2023
                            <a href="https://finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2023/20230048/20230048_1">https://finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2023/20230048/20230048_1</a>
                        </p>
                        <p>
                            Valtiovarainministeriön ilmoitus yleissopimuksen voimaantulosta Kanadassa on julkaistu säädöskokoelman sopimussarjassa SopS 83/2019 
                            <a href="https://finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2019/20190083">https://finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2019/20190083</a>
                        </p>
                        <p>
                            Suomen ja Kanadan välillä 20 päivänä heinäkuuta 2006 tehty sopimus tuloveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi on julkaistu säädöskokoelman sopimussarjassa SopS 2/2007 
                            <a href="https://www.finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2007/20070002">https://www.finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2007/20070002</a>
                        </p>
                    </tblock>
                </embeddedStructure>
            </p>
            <p class="title">Sopimus Suomen ja Kanadan välillä tuloveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi</p>
            <p>Suomen hallitus ja Kanadan hallitus, </p>
            <p>jotka haluavat tehdä sopimuksen tuloveroja koskevan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi,</p>
            <p>
                <embeddedStructure class="mli-addition">
                    <p>
                        <authorialNote>
                            <p>
                                Seuraava yleissopimuksen 6 artiklan 1 kappale sisältyy tämän sopimuksen johdantoon:
                                <authorialNote marker="1" placement="bottom">
                                    <p>Yleissopimuksen 35 artiklan 1 ja 3 kappaleen mukaisesti Suomen tasavalta alkaa soveltaa yleissopimuksen 6 artiklan 1 kappaletta tähän sopimukseen:</p>
                                    <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta määriin, jotka maksetaan tai hyvitetään verosopimusosapuolen ulkopuolella asuville, jos tällaiset verot aiheuttava tapahtuma tapahtuu 1 päivänä tammikuuta 2020 tai sen jälkeen; ja</p>
                                    <p>b) kaikkien muiden Suomen tasavallan kantamien verojen osalta veroihin, jotka kannetaan 1 päivänä tammikuuta 2021 tai sen jälkeen alkavilla verokausilla;</p>
                                    <p>sekä</p>
                                    <p>Yleissopimuksen 35 artiklan 1 kappaleen mukaisesti Kanada alkaa soveltaa yleissopimuksen 6 artiklan 1 kappaletta tähän sopimukseen:</p>
                                    <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta määriin, jotka maksetaan tai hyvitetään verosopimusosapuolen ulkopuolella asuville, jos tällaiset verot aiheuttava tapahtuma tapahtuu 1 päivänä tammikuuta 2020 tai sen jälkeen; ja</p>
                                    <p>b) kaikkien muiden Kanadan kantamien verojen osalta veroihin, jotka kannetaan 1 päivänä kesäkuuta 2020 tai sen jälkeen alkavilla verokausilla.</p>
                                </authorialNote>
                            </p>
                        </authorialNote>
                    </p>
                    <p>
                        <i>(Käännös)</i>
                    </p>
                    <article>
                        <num>YLEISSOPIMUKSEN 6 ARTIKLA – SOVELTAMISALAN VEROSOPIMUKSEN TARKOITUS</num>
                        <content>
                            <p>
                                Jotka aikovat poistaa kaksinkertaisen verotuksen [
                                <i>tämän sopimuksen</i>
                                ] soveltamisalaan kuuluvien verojen osalta luomatta tilaisuuksia verottamatta jäämiseen tai alennettuun verotukseen veron kiertämisellä tai välttämisellä (mukaan lukien sopimuskeinottelujärjestelyt, joilla tähdätään [
                                <i>sopimuksessa</i>
                                ] määrättyjen huojennusten hankkimiseen kolmansilla lainkäyttöalueilla asuvien henkilöiden välilliseksi hyödyksi),
                            </p>
                        </content>
                    </article>
                </embeddedStructure>
            </p>
            <p>ovat sopineet seuraavasta:</p>
        </preamble>
        <mainBody>
            <article eId="art_1">
                <num>1 artikla</num>
                <heading>Sopimuksen piiriin kuuluvat henkilöt</heading>
                <content>
                    <p>Tätä sopimusta sovelletaan henkilöihin, jotka asuvat sopimusvaltiossa tai molemmissa sopimusvaltioissa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_2">
                <num>2 artikla</num>
                <heading>Sopimuksen piiriin kuuluvat verot</heading>
                <content>
                    <p>1. Tällä hetkellä suoritettavat verot, joihin sopimusta sovelletaan, ovat:</p>
                    <p>a) Kanadassa: Kanadan hallituksen tuloverolain (Income Tax Act) perusteella määräämät tuloverot; (jäljempänä "Kanadan vero"); ja </p>
                    <p>b) Suomessa:</p>
                    <p>1) valtion tuloverot;</p>
                    <p>2) yhteisöjen tulovero;</p>
                    <p>3) kunnallisvero;</p>
                    <p>4) kirkollisvero;</p>
                    <p>5) korkotulon lähdevero; ja</p>
                    <p>6) lähdevero; (jäljempänä "Suomen vero").</p>
                    <p>2. Sopimusta sovelletaan myös kaikkiin samanlaisiin tai pääasiallisesti samanluonteisiin veroihin, joita on sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen suoritettava tällä hetkellä suoritettavien verojen ohella tai asemesta. Sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava toisilleen verolainsäädäntöönsä tehdyistä merkittävistä muutoksista.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_3">
                <num>3 artikla</num>
                <heading>Yleiset määritelmät</heading>
                <content>
                    <p>1. Jollei asiayhteydestä muuta johdu, on tätä sopimusta sovellettaessa seuraavilla sanonnoilla jäljempänä mainittu merkitys:</p>
                    <p>a) "Kanada" tarkoittaa, maantieteellisessä merkityksessä käytettynä, Kanadan aluetta, siihen luettuina</p>
                    <p>1) Kanadan aluemeren ulkopuolella olevat alueet, jotka kansainvälisen oikeuden ja Kanadan lainsäädännön mukaisesti ovat alueita, joiden osalta Kanada saa käyttää oikeuksia merenpohjaan ja sen sisustaan sekä niiden luonnonvaroihin; ja</p>
                    <p>2) meri ja ilmatila 1) kohdassa tarkoitetun alueen yläpuolella siellä olevien luonnonvarojen tutkimisen ja hyväksikäytön yhteydessä harjoitetun toiminnan osalta;</p>
                    <p>b) "Suomi" tarkoittaa Suomen tasavaltaa ja, maantieteellisessä merkityksessä käytettynä, Suomen tasavallan aluetta ja Suomen tasavallan aluevesiin rajoittuvia alueita, joilla Suomi lainsäädäntönsä mukaan ja kansainvälisen oikeuden mukaisesti saa käyttää oikeuksiaan merenpohjan ja sen sisustan luonnonvarojen tutkimiseen ja hyväksikäyttöön;</p>
                    <p>c) "sopimusvaltio" ja "toinen sopimusvaltio" tarkoittaa Kanadaa tai Suomea sen mukaan kuin asiayhteys edellyttää;</p>
                    <p>d) "henkilö" käsittää luonnollisen henkilön, toisen henkilön eduksi hallitun varallisuuskokonaisuuden (trust), yhtiön, yhtymän (partnership) ja muun yhteenliittymän;</p>
                    <p>e) "yhtiö" tarkoittaa oikeushenkilöä tai muuta, jota verotuksessa käsitellään oikeushenkilönä;</p>
                    <p>f) sanontaa "yritys" sovelletaan kaikkeen liiketoiminnan harjoittamiseen;</p>
                    <p>g) "sopimusvaltiossa oleva yritys" ja "toisessa sopimusvaltiossa oleva yritys" tarkoittavat yritystä, jota sopimusvaltiossa asuva henkilö harjoittaa, ja vastaavasti yritystä, jota toisessa sopimusvaltiossa asuva henkilö harjoittaa;</p>
                    <p>h) "kansalainen" tarkoittaa sopimusval-tion osalta:</p>
                    <p>1) luonnollista henkilöä, jolla on tämän sopimusvaltion kansalaisuus; ja</p>
                    <p>2) oikeushenkilöä, yhtymää tai muuta yhteenliittymää, joka on muodostettu tässä sopimusvaltiossa voimassa olevan lainsäädännön mukaan.</p>
                    <p>i) "kansainvälinen liikenne" tarkoittaa kuljetusta laivalla tai ilma-aluksella, jota sopimusvaltiossa oleva yritys käyttää, paitsi milloin laivaa tai ilma-alusta käytetään ainoastaan toisessa sopimusvaltiossa olevien paikkojen välillä;</p>
                    <p>j) "vero" tarkoittaa Kanadan veroa tai Suomen veroa sen mukaan kuin asiayhteys edellyttää;</p>
                    <p>k) "toimivaltainen viranomainen" tarkoittaa:</p>
                    <p>1) Kanadassa valtiontuloministeriä tai hänen valtuuttamaansa edustajaa;</p>
                    <p>2) Suomessa valtiovarainministeriötä, sen valtuuttamaa edustajaa tai sitä viranomaista, jonka valtiovarainministeriö määrää toimivaltaiseksi viranomaiseksi.</p>
                    <p>l) sanonta "liiketoiminta" käsittää vapaan ammatin ja muun itsenäisen toiminnan harjoittamisen.</p>
                    <p>2. Kun sopimusvaltio jonakin ajankohtana soveltaa sopimusta, katsotaan, jollei asiayhteydestä muuta johdu, jokaisella sanonnalla, jota ei ole sopimuksessa määritelty, olevan se merkitys, joka sillä tänä ajankohtana on tämän valtion niitä veroja koskevan lainsäädännön mukaan, joihin sopimusta sovelletaan, ja tässä valtiossa sovellettavan verolainsäädännön mukaisella merkityksellä on etusija sanonnalle tämän valtion muussa lainsäädännössä annettuun merkitykseen nähden.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_4">
                <num>4 artikla</num>
                <heading>Sopimusvaltiossa asuva henkilö</heading>
                <content>
                    <p>1. Tätä sopimusta sovellettaessa sanonnalla "sopimusvaltiossa asuva henkilö" tarkoitetaan </p>
                    <p>a) henkilöä, joka tämän valtion lainsäädännön mukaan on siellä verovelvollinen kotipaikan, asumisen, liikkeen johtopaikan tai muun sellaisen seikan nojalla, mutta sanonta ei kuitenkaan käsitä henkilöä, joka on tässä valtiossa verovelvollinen vain tässä valtiossa olevista lähteistä saadun tulon perusteella; ja</p>
                    <p>b) tätä valtiota, tai sen valtiollista osaa tai paikallisviranomaista, taikka tämän valtion tai sen osan julkisyhteisöä.</p>
                    <p>Tätä kappaletta sovellettaessa sanonnalla "julkisyhteisö" tarkoitetaan mitä tahansa sopimusvaltion lainsäädännön mukaan perustettua julkisluonteista oikeudellista yhteenliittymää, jossa ainoastaan tämä valtio itse tai sen valtiollinen osa on osakkaana.</p>
                    <p>2. Milloin luonnollinen henkilö 1 kappaleen määräysten mukaan asuu molemmissa sopimusvaltioissa, hänen kotipaikkansa määritetään seuraavasti:</p>
                    <p>a) hänen katsotaan asuvan vain siinä valtiossa, jossa hänen käytettävänään on vakinainen asunto; jos hänen käytettävänään on vakinainen asunto molemmissa valtioissa, katsotaan hänen asuvan vain siinä valtiossa, johon hänen henkilökohtaiset ja taloudelliset suhteensa ovat kiinteämmät (elinetujen keskus);</p>
                    <p>b) jos ei voida ratkaista, kummassa valtiossa hänen elinetujensa keskus on, tai jos hänen käytettävänään ei ole vakinaista asuntoa kummassakaan valtiossa, hänen katsotaan asuvan vain siinä valtiossa, jossa hän oleskelee pysyvästi;</p>
                    <p>c) jos hän oleskelee pysyvästi molemmissa valtioissa tai ei oleskele pysyvästi kummassakaan niistä, katsotaan hänen asuvan vain siinä valtiossa, jonka kansalainen hän on; ja</p>
                    <p>d) jos hän on molempien valtioiden kansalainen tai ei ole kummankaan valtion kansalainen, sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ratkaistava asia keskinäisin sopimuksin.</p>
                    <p>3. Milloin yhtiö 1 kappaleen määräysten mukaan asuu molemmissa sopimusvaltioissa, sen katsotaan asuvan siinä valtiossa, jossa se on rekisteröity tai muutoin muodostettu.</p>
                    <p>4. Milloin muu kuin luonnollinen henkilö tai yhtiö 1 kappaleen määräysten mukaan asuu molemmissa sopimusvaltioissa, sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on pyrittävä keskinäisin sopimuksin ratkaisemaan asia ja päättämään, miten sopimusta sovelletaan tällaiseen henkilöön. Jos tällaista sopimusta ei ole, näillä henkilöillä ei ole oikeutta vaatia sopimuksessa määrättyjä verohuojennuksia tai -vapauksia, paitsi siltä osin ja sillä tavalla kuin toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_5">
                <num>5 artikla</num>
                <heading>Kiinteä toimipaikka</heading>
                <content>
                    <p>1. Tätä sopimusta sovellettaessa sanonnalla "kiinteä toimipaikka" tarkoitetaan kiinteää liikepaikkaa, josta yrityksen toimintaa kokonaan tai osaksi harjoitetaan.</p>
                    <p>2. Sanonta "kiinteä toimipaikka" käsittää erityisesti:</p>
                    <p>a) yrityksen johtopaikan;</p>
                    <p>b) sivuliikkeen;</p>
                    <p>c) toimiston;</p>
                    <p>d) tehtaan;</p>
                    <p>e) työpajan; ja</p>
                    <p>f) kaivoksen, öljy- tai kaasulähteen, louhoksen tai muun paikan, joka liittyy luonnonvarojen tutkimiseen tai hyödyntämiseen.</p>
                    <p>3. Paikka, jossa harjoitetaan rakennus- tai asennustoimintaa, muodostaa kiinteän toimipaikan vain, jos toiminta kestää yli kahdentoista kuukauden ajan.</p>
                    <p>4. Tämän artiklan edellä olevien määräysten estämättä sanonnan "kiinteä toimipaikka" ei katsota käsittävän:</p>
                    <p>a) järjestelyjä, jotka on tarkoitettu ainoastaan yritykselle kuuluvien tavaroiden varastoimista, näytteillä pitämistä tai luovuttamista varten;</p>
                    <p>b) yritykselle kuuluvan tavaravaraston pitämistä ainoastaan varastoimista, näytteillä pitämistä tai luovuttamista varten;</p>
                    <p>c) yritykselle kuuluvan tavaravaraston pitämistä ainoastaan toisen yrityksen toimesta tapahtuvaa muokkaamista tai jalostamista varten;</p>
                    <p>d) kiinteän liikepaikan pitämistä ainoastaan tavaroiden ostamiseksi tai tietojen keräämiseksi yritykselle;</p>
                    <p>e) kiinteän liikepaikan pitämistä ainoastaan muun luonteeltaan valmistelevan tai avustavan toiminnan harjoittamiseksi yritykselle;</p>
                    <p>f) kiinteän liikepaikan pitämistä ainoastaan a) e) kohdassa mainittujen toimintojen yhdistämiseksi, edellyttäen, että koko se kiinteästä liikepaikasta harjoitettava toiminta, joka perustuu tähän yhdistämiseen, on luonteeltaan valmistelevaa tai avustavaa.</p>
                    <p>5. Jos henkilö, olematta itsenäinen edustaja, johon 6 kappaletta sovelletaan, toimii yrityksen puolesta sekä hänellä on sopimusvaltiossa valtuus tehdä sopimuksia yrityksen nimissä ja hän valtuuttaan siellä tavanomaisesti käyttää, katsotaan tällä yrityksellä 1 ja 2 kappaleen määräysten estämättä olevan kiinteä toimipaikka tässä valtiossa jokaisen toiminnan osalta, jota tämä henkilö harjoittaa yrityksen lukuun. Tätä ei kuitenkaan noudateta, jos tämän henkilön toiminta rajoittuu sellaiseen, joka mainitaan 4 kappaleessa ja joka, jos sitä harjoitettaisiin kiinteästä liikepaikasta, ei tekisi tätä kiinteää liikepaikkaa kiinteäksi toimipaikaksi mainitun kappaleen määräysten mukaan.</p>
                    <p>6. Sopimusvaltiossa olevalla yrityksellä ei katsota olevan kiinteää toimipaikkaa toisessa sopimusvaltiossa pelkästään sen vuoksi, että se harjoittaa liiketoimintaa siinä valtiossa välittäjän, komissionäärin tai muun itsenäisen edustajan välityksellä, edellyttäen, että tämä henkilö toimii säännönmukaisen liiketoimintansa rajoissa.</p>
                    <p>7. Se seikka, että sopimusvaltiossa asuvalla yhtiöllä on määräämisvalta yhtiössä – tai siinä on määräämisvalta yhtiöllä – joka asuu toisessa sopimusvaltiossa taikka joka tässä toisessa valtiossa harjoittaa liiketoimintaa (joko kiinteästä toimipaikasta tai muulla tavoin), ei itsestään tee kumpaakaan yhtiötä toisen kiinteäksi toimipaikaksi.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_6">
                <num>6 artikla</num>
                <heading>Kiinteästä omaisuudesta saatu tulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa toisessa sopimusvaltiossa olevasta kiinteästä omaisuudesta (siihen luettuna maataloudesta tai metsätaloudesta saatu tulo), voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Tätä sopimusta sovellettaessa sanonnalla "kiinteä omaisuus" on sen sopimusvaltion lainsäädännön mukainen merkitys, jossa omaisuus on. Sanonta käsittää kuitenkin aina kiinteän omaisuuden tarpeiston, maataloudessa ja metsätaloudessa käytetyn elävän ja elottoman irtaimiston, oikeudet, joihin sovelletaan yksityisoikeuden kiinteää omaisuutta koskevia määräyksiä, kiinteän omaisuuden käyttöoikeuden sekä oikeudet määrältään muuttuviin tai kiinteisiin korvauksiin, jotka saadaan kivennäisesiintymien, lähteiden ja muiden luonnonvarojen hyväksikäytöstä tai oikeudesta niiden hyväksikäyttöön; laivoja ja ilma-aluksia ei pidetä kiinteänä omaisuutena.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 1 kappaleen määräyksiä sovelletaan tuloon, joka saadaan kiinteän omaisuuden välittömästä käytöstä, sen vuokralle antamisesta tai muusta käytöstä, sekä tuloon, joka saadaan tällaisen omaisuuden luovutuksesta.</p>
                    <p>4. Jos osakkeiden tai muiden yhtiöosuuksien omistus oikeuttaa osakkeiden tai yhtiöosuuksien omistajan hallitsemaan yhtiölle kuuluvaa kiinteää omaisuutta, voidaan tulosta, joka saadaan tällaisen hallintaoikeuden välittömästä käytöstä, sen vuokralle antamisesta tai muusta käytöstä, verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa kiinteä omaisuus on.</p>
                    <p>5. Tämän artiklan 1 ja 3 kappaleen määräyksiä sovelletaan myös yrityksen omistamasta kiinteästä omaisuudesta saatuun tuloon.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_7">
                <num>7 artikla</num>
                <heading>Liiketulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa oleva yritys saa, verotetaan vain siinä valtiossa, jollei yritys harjoita liiketoimintaa toisessa sopimusvaltiossa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta. Jos yritys harjoittaa tai on harjoittanut liiketoimintaa edellä sanotuin tavoin, voidaan toisessa valtiossa verottaa yrityksen saamasta tulosta, mutta vain niin suuresta tulon osasta, joka on luettava kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi.</p>
                    <p>2. Jos sopimusvaltiossa oleva yritys harjoittaa liiketoimintaa toisessa sopimusvaltiossa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta, luetaan, jollei 3 kappaleen määräyksistä muuta johdu, kummassakin sopimusvaltiossa kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi se tulo, jonka toimipaikan olisi voitu olettaa tuottavan, jos se olisi ollut erillinen yritys, joka harjoittaa samaa tai samanluonteista toimintaa samojen tai samanluonteisten edellytysten vallitessa ja itsenäisesti päättää liiketoimista sen yrityksen kanssa, jonka kiinteä toimipaikka se on, ja kaikkien muiden henkilöiden kanssa.</p>
                    <p>3. Kiinteän toimipaikan tuloa määrättäessä on vähennykseksi hyväksyttävä kiinteästä toimipaikasta johtuneet vähennyskelpoiset menot, niihin luettuina yrityksen johtamisesta ja yleisestä hallinnosta johtuneet menot, riippumatta siitä, ovatko ne syntyneet siinä valtiossa, jossa kiinteä toimipaikka on, vai muualla.</p>
                    <p>4. Tuloa ei lueta kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi pelkästään sen perusteella, että kiinteä toimipaikka ostaa tavaroita yrityksen lukuun.</p>
                    <p>5. Sovellettaessa edellä olevia kappaleita on kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi luettava tulo vuodesta toiseen määrättävä samaa menetelmää noudattaen, jollei pätevistä ja riittävistä syistä muuta johdu.</p>
                    <p>6. Milloin liiketuloon sisältyy tulolajeja, joita käsitellään erikseen tämän sopimuksen muissa artikloissa, tämän artiklan määräykset eivät vaikuta sanottujen artiklojen määräyksiin.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_8">
                <num>8 artikla</num>
                <heading>Merenkulku ja ilmakuljetus</heading>
                <content>
                    <p>1. Tulosta, jonka sopimusvaltiossa oleva yritys saa laivan tai ilma-aluksen käyttämisestä kansainväliseen liikenteeseen, verotetaan vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>2. Tämän artiklan 1 kappaleen ja 7 artiklan määräysten estämättä voidaan tulosta, joka saadaan pääasiallisesti matkustajien tai tavaroiden kuljettamiseen yksinomaan sopimusvaltiossa olevien paikkojen välillä käytetyn laivan käyttämisestä, verottaa tässä valtiossa.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 1 ja 2 kappaleen määräyksiä sovelletaan myös tuloon, joka saadaan osallistumisesta pooliin, yhteiseen liiketoimintaan tai kansainväliseen kuljetusjärjestöön.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_9">
                <num>9 artikla</num>
                <heading>Etuyhteydessä keskenään olevat yritykset</heading>
                <content>
                    <p>1. Milloin</p>
                    <p>a) sopimusvaltiossa oleva yritys välittömästi tai välillisesti osallistuu toisessa sopimusvaltiossa olevan yrityksen johtoon tai valvontaan tahi omistaa osan sen pääomasta, taikka</p>
                    <p>b) samat henkilöt välittömästi tai välillisesti osallistuvat sekä sopimusvaltiossa olevan yrityksen että toisessa sopimusvaltiossa olevan yrityksen johtoon tai valvontaan tahi omistavat osan niiden pääomasta, </p>
                    <p>noudatetaan seuraavaa. </p>
                    <p>Jos jommassakummassa tapauksessa yritysten välillä kaupallisissa tai rahoitussuhteissa sovitaan ehdoista tai määrätään ehtoja, jotka poikkeavat siitä, mistä riippumattomien yritysten välillä olisi sovittu, voidaan kaikki tulo, joka ilman näitä ehtoja olisi kertynyt toiselle näistä yrityksistä, mutta näiden ehtojen vuoksi ei ole kertynyt yritykselle, lukea tämän yrityksen tuloon ja verottaa siitä tämän mukaisesti.</p>
                    <p>2. Milloin sopimusvaltio lukee tämän valtion yrityksen tuloon – ja tämän mukaisesti verottaa – tuloa, josta toisen sopimusvaltion yritystä on verotettu tässä toisessa valtiossa, ja näin mukaan luettu tulo on tuloa, joka olisi kertynyt ensiksi mainitun valtion yritykselle, jos yritysten välillä sovitut ehdot olisivat olleet sellaisia, joista riippumattomien yritysten välillä olisi sovittu, tämän toisen valtion on asianmukaisesti oikaistava tästä tulosta siellä määrätyn veron määrä, jos tämä toinen valtio pitää oikaisua oikeutettuna. Tällaista oikaisua tehtäessä on otettava huomioon tämän sopimuksen muut määräykset, ja sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on tarvittaessa neuvoteltava keskenään.</p>
                    <p>3. Sopimusvaltio ei 1 kappaleessa tarkoitetuissa tapauksissa saa muuttaa yrityksen tuloa kuuden vuoden kuluttua sen vuoden päättymisestä, jona sellaisen muutoksen kohteena olevat tulot olisivat kertyneet tässä valtiossa olevalle yritykselle.</p>
                    <p>4. Tämän artiklan 2 ja 3 kappaleen määräyksiä ei sovelleta petokseen, tahalliseen laiminlyöntiin tai huolimattomuuteen.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_10">
                <num>10 artikla</num>
                <heading>Osinko</heading>
                <content>
                    <p>1. Osingosta, jonka sopimusvaltiossa asuva yhtiö maksaa toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Osingosta voidaan kuitenkin verottaa myös siinä sopimusvaltiossa, jossa osingon maksava yhtiö asuu, tämän valtion lainsäädännön mukaan, mutta jos osinkoetuuden omistaja on toisessa sopimusvaltiossa asuva henkilö, vero ei saa olla suurempi kuin:</p>
                    <p>a) 5 prosenttia osingon kokonaismäärästä, jos osinkoetuuden omistaja on yhtiö, joka omistaa vähintään 10 prosenttia osingon maksavan yhtiön osakkeiden äänimäärästä;</p>
                    <p>b) 15 prosenttia osingon kokonaismäärästä muissa tapauksissa.</p>
                    <p>Tämän kappaleen määräykset eivät vaikuta yhtiön verottamiseen siitä voitosta, josta osinko maksetaan.</p>
                    <p>3. Sanonnalla "osinko" tarkoitetaan tässä artiklassa tuloa, joka on saatu osakkeista tai muista voitto-osuuteen oikeuttavista oikeuksista, jotka eivät ole saamisia, samoin kuin tuloa, jota sen valtion verolainsäädännön mukaan, jossa voiton jakava yhtiö asuu, kohdellaan verotuksellisesti samalla tavoin kuin osakkeista saatua tuloa.</p>
                    <p>4. Tämän artiklan 1 ja 2 kappaleen määräyksiä ei sovelleta, jos sopimusvaltiossa asuva osinkoetuuden omistaja harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa, jossa osingon maksava yhtiö asuu, liiketoimintaa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta ja osingon maksamisen perusteena oleva osuus tosiasiallisesti liittyy tähän kiinteään toimipaikkaan. Tässä tapauksessa sovelletaan 7 artiklan määräyksiä.</p>
                    <p>5. Jos sopimusvaltiossa asuva yhtiö saa tuloa toisesta sopimusvaltiosta, ei tämä toinen valtio saa verottaa yhtiön maksamasta osingosta, paitsi mikäli osinko maksetaan tässä toisessa valtiossa asuvalle henkilölle tai mikäli osingon maksamisen perusteena oleva osuus tosiasiallisesti liittyy tässä toisessa valtiossa olevaan kiinteään toimipaikkaan, eikä myöskään verottaa yhtiön jakamattomasta voitosta, vaikka maksettu osinko tai jakamaton voitto kokonaan tai osaksi koostuisi tässä toisessa valtiossa kertyneestä tulosta.</p>
                    <p>6. Tämän sopimuksen määräysten estämättä Kanada voi kantaa Kanadassa olevaan kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi luettavasta yhtiön tulosta tai kiinteistökauppaa harjoittavan yrityksen Kanadassa sijaitsevan kiinteän omaisuuden luovutuksesta saadusta tulosta veroa sen veron lisäksi, jota olisi suoritettava Kanadassa rekisteröidyn yhtiön tulosta, edellyttäen, että tällainen lisävero ei saa olla suurempi kuin 5 prosenttia siitä tulon osasta, joka ei ole ollut tämän lisäveron alaisena edellisinä verovuosina. Tätä määräystä sovellettaessa sanonnalla "tulo" tarkoitetaan tuloa sellaisesta Kanadassa sijaitsevan kiinteän omaisuuden luovutuksesta, josta 6 artiklan tai 13 artiklan 1 kappaleen mukaisesti voidaan verottaa Kanadassa, samoin kuin Kanadassa olevaan kiinteään toimipaikkaan 7 artiklan mukaisesti jonakin vuotena ja edellisinä vuosina kuuluvaksi luettavaa tuloa (siihen luettuna 13 artiklan 2 kappaleessa tarkoitettu voitto, joka saadaan kiinteän toimipaikan liikeomaisuuteen kuuluvan omaisuuden luovutuksesta), josta on vähennetty:</p>
                    <p>a) liiketappio (siihen luettuna tappio, joka on syntynyt kiinteän toimipaikan liikeomaisuuteen kuuluvan omaisuuden luovutuksesta), joka on luettava kiinteään toimipaikkaan kuuluvaksi tänä vuotena ja edellisinä vuosina,</p>
                    <p>b) kaikki muut Kanadassa sellaisesta tulosta määrätyt verot kuin tässä kappaleessa tarkoitettu lisävero,</p>
                    <p>c) tulo, joka on sijoitettu uudelleen Kanadaan, edellyttäen, että vähennyksen määrä määrätään Kanadaan sijoitetusta omaisuudesta myönnettävän vähennyksen laskemista koskevien voimassa olevien Kanadan lainsäädännön määräysten mukaan sekä näihin määräyksiin vastedes tehtävän muutoksen mukaan, joka ei vaikuta tämän lainsäädännön yleiseen periaatteeseen, ja</p>
                    <p>d) viisisataatuhatta Kanadan dollaria ($ 500 000) vähennettynä määrällä, jonka tämän kohdan mukaan</p>
                    <p>1) yhtiö on vähentänyt, tai</p>
                    <p>2) yhtiöön etuyhteydessä oleva henkilö on vähentänyt samanlaisesta tai samanluonteisesta liikkeestä kuin mitä yhtiö harjoittaa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_11">
                <num>11 artikla</num>
                <heading>Korko</heading>
                <content>
                    <p>1. Korosta, joka kertyy sopimusvaltiosta ja maksetaan toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Korosta voidaan kuitenkin verottaa myös siinä sopimusvaltiossa, josta se kertyy, tämän valtion lainsäädännön mukaan, mutta jos korkoetuuden omistaja on toisessa sopimusvaltiossa asuva henkilö, vero ei saa olla suurempi kuin 10 prosenttia koron kokonaismäärästä.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 2 kappaleen määräysten estämättä verotetaan sopimusvaltiosta kertyvästä korosta, joka maksetaan toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle, joka on korkoetuuden omistaja, vain tässä toisessa valtiossa, mikäli korko on:</p>
                    <p>a) maksun viivästymisen johdosta suoritettava sakkomaksu;</p>
                    <p>b) sopimusvaltion keskuspankin maksu toisen sopimusvaltion keskuspankille; tai</p>
                    <p>c) maksu, jonka ostava yritys maksaa myyvälle yritykselle laitteita tai tavaroita käsittävän luottokaupan yhteydessä, paitsi milloin myynti on tapahtunut 9 artiklan 1 kappaleen a) tai b) kohdassa tarkoitettujen etuyhteydessä keskenään olevien yritysten välillä.</p>
                    <p>4. Tämän artiklan 2 kappaleen määräysten estämättä sovelletaan seuraavia määräyksiä:</p>
                    <p>a) korosta, joka kertyy sopimusvaltiosta ja maksetaan tämän valtion hallituksen, sen valtiollisen osan tai paikallisviranomaisen velan perusteella, verotetaan vain toisessa sopimusvaltiossa, edellyttäen, että korkoetuuden omistaja on tässä toisessa valtiossa asuva henkilö;</p>
                    <p>b) korosta, joka kertyy Suomesta ja maksetaan Kanadassa asuvalle henkilölle, verotetaan vain Kanadassa, jos korko maksetaan lainasta tai luotosta, jonka on myöntänyt taikka jolle on antanut takauksen tai luottovakuutuksen Export Development Canada; ja</p>
                    <p>c) korosta, joka kertyy Kanadasta ja maksetaan Suomessa asuvalle henkilölle, verotetaan vain Suomessa, jos korko maksetaan lainasta tai luotosta, jonka on myöntänyt taikka jolle on antanut takauksen tai luottovakuutuksen Finnvera tai Suomen Vientiluotto Oy.</p>
                    <p>5. Sanonnalla "korko" tarkoitetaan tässä artiklassa tuloa, joka saadaan kaikenlaatuisista saamisista riippumatta siitä, onko ne turvattu kiinteistökiinnityksellä vai ei, ja liittyykö niihin oikeus osuuteen velallisen voitosta vai ei. Sanonnalla tarkoitetaan erityisesti tuloa, joka saadaan valtion antamista arvopapereista, ja tuloa, joka saadaan obligaatioista tai debentuureista, siihen luettuina tällaisiin arvopapereihin, obligaatioihin tai debentuureihin liittyvät agiomäärät ja voitot, sekä tuloa, jota sen valtion verolainsäädännön mukaan, josta tulo kertyy, rinnastetaan velaksiannosta saatuun tuloon. Sanonta "korko" ei kuitenkaan käsitä tuloa, jota käsitellään 8 tai 10 artiklassa.</p>
                    <p>6. Tämän artiklan 1 ja 2 kappaleen määräyksiä ei sovelleta, jos sopimusvaltiossa asuva korkoetuuden omistaja harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa, josta korko kertyy, liiketoimintaa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta, ja koron maksamisen perusteena oleva saaminen tosiasiallisesti liittyy tähän kiinteään toimipaikkaan. Tässä tapauksessa sovelletaan 7 artiklan määräyksiä.</p>
                    <p>7. Koron katsotaan kertyvän sopimusvaltiosta, kun sen maksaa tässä valtiossa asuva henkilö. Jos kuitenkin koron maksajalla riippumatta siitä, asuuko hän sopimusvaltiossa vai ei, on sopimusvaltiossa kiinteä toimipaikka, jonka yhteydessä koron maksamisen perusteena oleva velka on syntynyt, ja korko rasittaa tätä kiinteää toimipaikkaa, katsotaan koron kertyvän siitä valtiosta, jossa kiinteä toimipaikka on.</p>
                    <p>8. Jos koron määrä maksajan ja korkoetuuden omistajan tai heidän molempien ja muun henkilön välisen erityisen suhteen vuoksi ylittää koron maksamisen perusteena olevaan saamiseen nähden määrän, josta maksaja ja korkoetuuden omistaja olisivat sopineet, jollei tällaista suhdetta olisi, tämän artiklan määräyksiä sovelletaan vain viimeksi mainittuun määrään. Tässä tapauksessa verotetaan tämän määrän ylittävästä maksun osasta kummankin sopimusvaltion lainsäädännön mukaan, ottaen huomioon tämän sopimuksen muut määräykset.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_12">
                <num>12 artikla</num>
                <heading>Rojalti</heading>
                <content>
                    <p>1. Rojaltista, joka kertyy sopimusvaltiosta ja maksetaan toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Rojaltista voidaan kuitenkin verottaa myös siinä sopimusvaltiossa, josta se kertyy, tämän valtion lainsäädännön mukaan, mutta jos rojaltietuuden omistaja on toisessa sopimusvaltiossa asuva henkilö, vero ei saa olla suurempi kuin 10 prosenttia rojaltin kokonaismäärästä.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 2 kappaleen määräysten estämättä</p>
                    <p>a) sopimusvaltiosta kertyneestä tekijänoikeusrojaltista ja muusta samanlaisesta kirjallisen teoksen, näyttämöteoksen, sävellysteoksen tai taiteellisen teoksen valmistamisesta tai toisintamisesta suoritetusta maksusta (lukuun ottamatta rojaltia, joka maksetaan elokuvafilmistä ja television yhteydessä käytettävästä filmille tai videonauhalle tai muulle toisintamisvälineelle tallennetusta teoksesta) verotetaan vain toisessa sopimusvaltiossa, jos rojaltietuuden omistaja on tässä toisessa valtiossa asuva henkilö;</p>
                    <p>b) sopimusvaltiosta kertyneestä rojaltista, joka maksetaan tietokoneohjelman, patentin taikka kokemusperäisen teollis-, kaupallis- tai tieteellisluonteisen tiedon käytöstä tai käyttöoikeudesta (lukuun ottamatta vuokraus- tai franchisingsopimuksiin liittyviä rojalteja) toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle, joka on rojaltietuuden omistaja, verotetaan vain tässä toisessa valtiossa; ja</p>
                    <p>c) sopimusvaltiossa kertyneestä toisen sopimusvaltion hallitukselle maksetusta rojaltista verotetaan vain tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>4. Sanonnalla "rojalti" tarkoitetaan tässä artiklassa kaikkia suorituksia, jotka saadaan korvauksena tekijänoikeuden, patentin, tavaramerkin, mallin tai muotin, piirustuksen, salaisen kaavan tai valmistusmenetelmän taikka muun aineettoman omaisuuden käyttämisestä tai käyttöoikeudesta tahi teollisen, kaupallisen tai tieteellisen välineistön käyttämisestä tai käyttöoikeudesta taikka kokemusperäisestä teollis-, kaupallis- tai tieteellisluonteisesta tiedosta, niihin luettuina kaikki suoritukset, jotka saadaan elokuvafilmin ja television yhteydessä käytettävän filmille, videonauhalle tai muulle toisintamisvälineelle tallennetun teoksen perusteella.</p>
                    <p>5. Tämän artiklan 1, 2 ja 3 kappaleen määräyksiä ei sovelleta, jos sopimusvaltiossa asuva rojaltietuuden omistaja harjoittaa toisessa sopimusvaltiossa, josta rojalti kertyy, liiketoimintaa siellä olevasta kiinteästä toimipaikasta, ja rojaltin maksamisen perusteena oleva oikeus tai omaisuus tosiasiallisesti liittyy tähän kiinteään toimipaikkaan. Tässä tapauksessa sovelletaan 7 artiklan määräyksiä.</p>
                    <p>6. Rojaltin katsotaan kertyvän sopimusvaltiosta, kun sen maksaa tässä valtiossa asuva henkilö. Jos kuitenkin rojaltin maksajalla riippumatta siitä, asuuko hän sopimusvaltiossa vai ei, on sopimusvaltiossa kiinteä toimipaikka, jonka yhteydessä rojaltin maksamisen perusteena oleva velvoite on syntynyt, ja rojalti rasittaa tätä kiinteää toimipaikkaa, katsotaan rojaltin kertyvän siitä valtiosta, jossa kiinteä toimipaikka on.</p>
                    <p>7. Jos rojaltin määrä maksajan ja rojaltietuuden omistajan tai heidän molempien ja muun henkilön välisen erityisen suhteen vuoksi ylittää rojaltin maksamisen perusteena olevaan käyttöön, oikeuteen tai tietoon nähden määrän, josta maksaja ja rojaltietuuden omistaja olisivat sopineet, jollei tällaista suhdetta olisi, tämän artiklan määräyksiä sovelletaan vain viimeksi mainittuun määrään. Tässä tapauksessa verotetaan tämän määrän ylittävästä maksun osasta kummankin sopimusvaltion lainsäädännön mukaan, ottaen huomioon tämän sopimuksen muut määräykset.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_13">
                <num>13 artikla</num>
                <heading>Myyntivoitto</heading>
                <content>
                    <p>1. Voitosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa toisessa sopimusvaltiossa olevan kiinteän omaisuuden luovutuksesta, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Voitosta, joka saadaan sopimusvaltiossa olevan yrityksen toisessa sopimusvaltiossa olevan kiinteän toimipaikan liikeomaisuuteen kuuluvan irtaimen omaisuuden luovutuksesta, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa. Sama koskee voittoa, joka saadaan tällaisen kiinteän toimipaikan luovutuksesta (erillisenä tai koko yrityksen mukana).</p>
                    <p>3. Voitosta, jonka sopimusvaltiossa oleva yritys saa kansainväliseen liikenteeseen käytetyn laivan tai ilma-aluksen taikka tällaisen laivan tai ilma-aluksen käyttämiseen liittyvän irtaimen omaisuuden luovutuksesta, verotetaan vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>
                        <embeddedStructure class="mli-replaced">
                            <p>
                                <authorialNote>
                                    <p>[KORVATTU yleissopimuksen 9 artiklan 4 kappaleella]</p>
                                </authorialNote>
                            </p>
                            <p>[4. Voitosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa:</p>
                            <p>a) sellaisen yhtiön osakkeiden tai muiden osuuksien luovutuksesta, jonka varallisuus
        pääasiallisesti koostuu sopimusvaltiossa olevasta kiinteästä omaisuudesta; tai</p>
                            <p>b) sellaisen yhtymän (partnership) tai toisen henkilön eduksi hallitun
        varallisuuskokonaisuuden (trust) osuuden luovutuksesta, jonka varallisuus pääasiallisesti
        koostuu sopimusvaltiossa olevasta kiinteästä omaisuudesta, voidaan verottaa tässä
        valtiossa.</p>
                            <p>Tätä kappaletta sovellettaessa sanonta "kiinteä omaisuus" ei käsitä kiinteistöä
        (lukuun ottamatta vuokrakiinteistöä), jossa yhtiön, yhtymän tai trustin liiketoimintaa
        harjoitetaan. Sanonta käsittää kuitenkin edellä a) kohdassa tarkoitetun yhtiön osakkeet ja
        muut osuudet sekä edellä b) kohdassa tarkoitetun yhtymän tai trustin osuudet.]</p>
                        </embeddedStructure>
                    </p>
                    <p>
                        <embeddedStructure class="mli-replacement">
                            <p>
                                <authorialNote>
                                    <p>
                                        Seuraava yleissopimuksen 9 artiklan 4 kappale korvaa tämän sopimuksen 13
        artiklan 4 kappaleen:
                                        <authorialNote marker="2" placement="bottom">
                                            <p>Yleissopimuksen 28 artiklan 9 kappaleen ja 29 artiklan 6 kappaleen mukaisesti
            Suomen tasavalta alkaa soveltaa yleissopimuksen 9 artiklan 4 kappaletta tähän
            sopimukseen:</p>
                                            <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta määriin, jotka maksetaan tai
            hyvitetään verosopimusosapuolen ulkopuolella asuville, jos tällaiset verot aiheuttava
            tapahtuma tapahtuu 1 päivänä tammikuuta 2024 tai sen jälkeen; ja</p>
                                            <p>b) kaikkien muiden Suomen tasavallan kantamien verojen osalta veroihin, jotka
            kannetaan 1 päivänä tammikuuta 2024 tai sen jälkeen alkavilla verokausilla;</p>
                                            <p>sekä</p>
                                            <p>Yleissopimuksen 28 artiklan 9 kappaleen ja 29 artiklan 6 kappaleen mukaisesti
            Kanada alkaa soveltaa yleissopimuksen 9 artiklan 4 kappaletta tähän
            sopimukseen:</p>
                                            <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta määriin, jotka maksetaan tai
            hyvitetään verosopimusosapuolen ulkopuolella asuville, jos tällaiset verot aiheuttava
            tapahtuma tapahtuu 1 päivänä tammikuuta 2024 tai sen jälkeen; ja</p>
                                            <p>b) kaikkien muiden Kanadan kantamien verojen osalta veroihin, jotka kannetaan 1
            päivänä tammikuuta 2024 tai sen jälkeen alkavilla verokausilla.</p>
                                        </authorialNote>
                                    </p>
                                </authorialNote>
                            </p>
                            <p>
                                <i>(Käännös)</i>
                            </p>
                            <article>
                                <num>YLEISSOPIMUKSEN 9 ARTIKLA – VOITTO YKSIKÖIDEN SELLAISTEN OSAKKEIDEN TAI INTRESSIEN LUOVUTUKSESTA, JOTKA SAAVAT ARVONSA PÄÄASIALLISESTI KIINTEÄSTÄ OMAISUUDESTA</num>
                                <content>
                                    <p>
                                        [
                                        <i>Sopimusta</i>
                                        ] sovellettaessa voidaan voitosta, jonka
            [
                                        <i>sopimusvaltiossa</i>
                                        ] asuva henkilö saa osakkeiden tai niihin
          verrattavien intressien, kuten yhtymä- tai trustiosuuksien, luovutuksesta, verottaa
          toisessa [
                                        <i>sopimusvaltiossa</i>
                                        ], jos milloin tahansa luovutusta
          edeltävien 365 päivän aikana nämä osakkeet tai niihin verrattavat intressit saivat suoraan
          tai välillisesti enemmän kuin 50 prosenttia arvostaan kiinteästä omaisuudesta, joka
          sijaitsee tässä toisessa [
                                        <i>sopimusvaltiossa</i>
                                        ].
                                    </p>
                                </content>
                            </article>
                        </embeddedStructure>
                    </p>
                    <p>5. Voitosta, joka saadaan muun kuin tämän artiklan 1, 2, 3 ja 4 kappaleissa tarkoitetun omaisuuden luovutuksesta, verotetaan vain siinä sopimusvaltiossa, jossa luovuttaja asuu.</p>
                    <p>6. Milloin sopimusvaltiossa asuva henkilö luovuttaa yritys- tai muun järjestelyn, yrityssaneerauksen, fuusion, jakautumisen tai muun samanlaisen liiketoimen yhteydessä omaisuutta eikä tämän valtion verotuksessa katsota tällaiseen luovutukseen liittyvää tuloa tai voittoa syntyvän, toisen sopimusvaltion toimivaltainen viranomainen voi, omaisuuden hankkivan henkilön pyynnöstä, kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja tämän toimivaltaisen viranomaisen hyväksymien ehtojen mukaisesti, suostua lykkäämään sitä, milloin tähän omaisuuteen liittyvää tuloa tai voittoa katsotaan syntyvän tämän toisen sopimusvaltion verotuksessa, siihen asti ja sillä tavalla kuin suostumuksessa määrätään.</p>
                    <p>7. Tämän artiklan 5 kappaleen määräykset eivät vaikuta sopimusvaltion oikeuteen oman lainsäädäntönsä mukaan verottaa voitosta, jonka toisessa valtiossa asuva luonnollinen henkilö saa omaisuuden luovutuksesta (lukuun ottamatta omaisuutta, johon 8 kappaletta sovelletaan), jos luovuttaja:</p>
                    <p>a) on ensiksi mainitun valtion kansalainen tai on asunut tässä valtiossa vähintään kymmenen vuoden ajan ennen omaisuuden luovutusta, ja</p>
                    <p>b) on asunut ensiksi mainitussa valtiossa jonakin ajanjaksona viimeisten viiden vuoden aikana ennen tällaista luovutusta.</p>
                    <p>8. Milloin luonnollinen henkilö lakkaa olemasta sopimusvaltiossa asuva ja tämä valtio siitä syystä pitää häntä verotuksessa henkilönä, joka on luovuttanut omaisuutensa – ja häntä verotetaan tässä valtiossa – ja hänestä välittömästi sen jälkeen kun hän lakkaa olemasta tässä sopimusvaltiossa asuva tulee toisessa sopimusvaltiossa asuva, tämä toinen sopimusvaltio voi verottaa tähän omaisuuteen liittyvää voittoa vain siltä osin kuin se ei ollut kertynyt ennen sitä, kun tämä luonnollinen henkilö lakkasi olemasta ensiksi mainitussa valtiossa asuva. Tätä määräystä ei kuitenkaan sovelleta omaisuuteen, josta saatua voittoa tämä toinen valtio olisi voinut verottaa tämän artiklan muiden määräysten kuin tämän kappaleen mukaisesti, jos luonnollinen henkilö olisi saanut voiton ennen kuin hänestä tuli tässä toisessa valtiossa asuva.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_14">
                <num>14 artikla</num>
                <heading>Työtulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Jollei 15, 17 ja 18 artiklan määräyksistä muuta johdu, verotetaan palkasta ja muusta sellaisesta hyvityksestä, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa epäitsenäisestä työstä, vain tässä valtiossa, jollei työtä tehdä toisessa sopimusvaltiossa. Jos työ tehdään tässä toisessa valtiossa, työstä saadusta hyvityksestä voidaan verottaa siellä.</p>
                    <p>2. Tämän artiklan 1 kappaleen määräysten estämättä verotetaan hyvityksestä, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa toisessa sopimusvaltiossa tekemästään epäitsenäisestä työstä, vain ensiksi mainitussa valtiossa, jos:</p>
                    <p>a) saaja oleskelee toisessa valtiossa yhdessä jaksossa, tai useassa jaksossa yhteensä, enintään 183 päivää kahdentoista kuukauden ajanjaksona, joka alkaa tai päättyy kysymyksessä olevan kalenterivuoden aikana, ja</p>
                    <p>b) hyvityksen maksaa työnantaja tai se maksetaan työnantajan puolesta, joka ei asu toisessa valtiossa, sekä</p>
                    <p>c) hyvityksellä ei rasiteta kiinteää toimipaikkaa, joka työnantajalla on toisessa valtiossa.</p>
                    <p>3. Edellä tässä artiklassa olevien määräysten estämättä verotetaan hyvityksestä, joka saadaan sopimusvaltiossa olevan yrityksen kansainväliseen liikenteeseen käyttämässä laivassa tai ilma-aluksessa tehdystä epäitsenäisestä työstä, vain tässä valtiossa. Jos hyvityksen saaja on toisessa sopimusvaltiossa asuva, siitä voidaan kuitenkin verottaa myös tässä toisessa valtiossa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_15">
                <num>15 artikla</num>
                <heading>Johtajanpalkkio</heading>
                <content>
                    <p>Johtajanpalkkiosta ja muusta sellaisesta suorituksesta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa toisessa sopimusvaltiossa asuvan yhtiön johtokunnan tai muun sellaisen toimielimen jäsenenä, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_16">
                <num>16 artikla</num>
                <heading>Taiteilijat ja urheilijat</heading>
                <content>
                    <p>1. Tämän sopimuksen 7 ja 14 artiklan määräysten estämättä voidaan tulosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa viihdetaiteilijana, kuten teatteri- tai elokuvanäyttelijänä, radio- tai televisiotaiteilijana tahi muusikkona, taikka urheilijana, toisessa sopimusvaltiossa harjoittamastaan henkilökohtaisesta toiminnasta, verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Milloin tulo, joka saadaan viihdetaiteilijan tai urheilijan tässä ominaisuudessaan harjoittamasta henkilökohtaisesta toiminnasta, ei tule viihdetaiteilijalle tai urheilijalle itselleen, vaan toiselle henkilölle, voidaan tästä tulosta, 7 ja 14 artiklan määräysten estämättä, verottaa siinä sopimusvaltiossa, jossa viihdetaiteilija tai urheilija harjoittaa toimintaansa.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 2 kappaleen määräyksiä ei sovelleta, jos näytetään, ettei taiteilija tai urheilija eikä häneen etuyhteydessä oleva henkilö osallistu välittömästi tai välillisesti mainitussa kappaleessa tarkoitetun henkilön saamaan tuloon.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_17">
                <num>17 artikla</num>
                <heading>Eläke ja elinkorko</heading>
                <content>
                    <p>1. Eläkkeestä ja elinkorosta, joka kertyy sopimusvaltiosta ja maksetaan toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle, voidaan verottaa tässä toisessa valtiossa.</p>
                    <p>2. Eläkkeestä, joka kertyy sopimusvaltiosta ja maksetaan toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle, voidaan verottaa myös siinä valtiossa, josta se kertyy, tämän valtion lainsäädännön mukaan. Milloin kuitenkin kysymyksessä on toistuvaissuorituksena maksettava eläke, vero ei saa olla suurempi kuin 20 prosenttia suorituksen kokonaismäärästä.</p>
                    <p>3. Elinkorosta, joka kertyy sopimusvaltiosta ja maksetaan toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle, voidaan verottaa myös siinä valtiossa, josta se kertyy, tämän valtion lainsäädännön mukaan, mutta vero ei saa olla suurempi kuin 15 prosenttia siitä elinkoron osasta, joka on veronalainen tässä valtiossa. Tätä rajoitusta ei kuitenkaan sovelleta kertamaksuun, joka saadaan elinkoron takaisinostosta, peruuttamisesta, lunastamisesta, myynnistä tai muusta luovutuksesta, tai maksuun, joka saadaan sellaisen elinkorkosopimuksen nojalla, jonka kulut ovat olleet kokonaan tai osittain vähennyskelpoisia sopimuksen hankkineen henkilön tuloa laskettaessa.</p>
                    <p>4. Tämän sopimuksen määräysten estämättä sotaveteraanieläkkeet ja -avustukset, jotka kertyvät sopimusvaltiosta ja maksetaan toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle, vapautetaan verosta tässä toisessa valtiossa siinä laajuudessa kuin ne olisivat vapaat verosta, jos ensiksi mainitussa valtiossa asuva henkilö olisi saanut ne.</p>
                    <p>5. Sanonnalla "elinkorko" tarkoitetaan tässä artiklassa vahvistettua rahamäärää, joka toistuvasti maksetaan luonnolliselle henkilölle vahvistettuina ajankohtina joko henkilön elinkautena tai yksilöitynä taikka määritettävissä olevana aikana ja joka perustuu velvoitukseen toimeenpanna maksut täyden raha- tai rahanarvoisen suorituksen (muun kuin tehdyn työn) vastikkeeksi.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_18">
                <num>18 artikla</num>
                <heading>Julkinen palvelus</heading>
                <content>
                    <p>1. a) Palkasta ja muusta sellaisesta hyvityksestä (eläkettä lukuun ottamatta), jonka sopimusvaltio, sen valtiollinen osa tai paikallisviranomainen maksaa luonnolliselle henkilölle työstä, joka tehdään tämän valtion, osan tai viranomaisen palveluksessa, verotetaan vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>b) Tällaisesta palkasta ja muusta sellaisesta hyvityksestä verotetaan kuitenkin vain toisessa sopimusvaltiossa, jos työ tehdään tässä valtiossa ja henkilö asuu tässä valtiossa, ja</p>
                    <p>1) henkilö on tämän valtion kansalainen; tai</p>
                    <p>2) hänestä ei tullut tässä valtiossa asuvaa ainoastaan tämän työn tekemiseksi.</p>
                    <p>2. Tämän sopimuksen 14, 15 ja 16 artiklan määräyksiä sovelletaan palkkaan ja muuhun sellaiseen hyvitykseen, jotka maksetaan sopimusvaltion, sen valtiollisen osan tai paikallisviranomaisen harjoittaman liiketoiminnan yhteydessä tehdystä työstä.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_19">
                <num>19 artikla</num>
                <heading>Opiskelijat ja harjoittelijat</heading>
                <content>
                    <p>Rahamääristä, jotka opiskelija, ammattioppilas tai liikealan harjoittelija, joka asuu tai välittömästi ennen oleskeluaan sopimusvaltiossa asui toisessa sopimusvaltiossa ja joka oleskelee ensiksi mainitussa valtiossa yksinomaan koulutuksensa tai harjoittelunsa vuoksi, saa elatustaan, koulutustaan tai harjoitteluaan varten, ei veroteta tässä valtiossa edellyttäen, että nämä rahamäärät kertyvät tämän valtion ulkopuolella olevista lähteistä.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_20">
                <num>20 artikla</num>
                <heading>Muu tulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Jollei 2 kappaleen määräyksistä muuta johdu, verotetaan tulosta, jonka sopimusvaltiossa asuva henkilö saa ja jota ei käsitellä tämän sopimuksen edellä olevissa artikloissa, vain tässä valtiossa.</p>
                    <p>2. Jos sopimusvaltiossa asuva henkilö saa tällaista tuloa toisessa sopimusvaltiossa olevasta lähteestä, voidaan tästä tulosta kuitenkin verottaa myös siinä valtiossa, josta se kertyy, tämän valtion lainsäädännön mukaan. Milloin on kysymyksessä toisen henkilön eduksi hallitusta varallisuuskokonaisuudesta (trust) saatu tulo, vero ei kuitenkaan saa olla suurempi kuin 15 prosenttia tulon kokonaismäärästä, edellyttäen, että tulo on veronalaista siinä sopimusvaltiossa, jossa saaja asuu.</p>
                    <p>3. Tätä artiklaa sovellettaessa toisen henkilön eduksi hallitun varallisuuskokonaisuuden (trust) ei katsota käsittävän järjestelyä, jonka mukaan tällaiselle varallisuuskokonaisuudelle maksettu suoritus on vähennyskelpoinen Kanadan verotuksessa.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_21">
                <num>21 artikla</num>
                <heading>Kaksinkertaisen verotuksen poistaminen</heading>
                <content>
                    <p>1. Kanadassa kaksinkertainen verotus poistetaan seuraavasti:</p>
                    <p>a) Jollei muuta johdu Kanadan voimassa olevista, muussa maassa kuin Kanadassa maksetun veron vähentämistä Kanadassa maksettavasta verosta koskevista säännöksistä ja näihin säännöksiin vastedes tehtävistä muutoksista (sikäli kuin tämä lainsäädäntö ei vaikuta tässä esitettyyn yleiseen periaatteeseen) ja jollei Kanadan lainsäädännön mukaan myönnetä suurempaa vähennystä tai huojennusta, vähennetään Suomesta kertyneen tulon tai voiton perusteella Suomessa maksettava vero tällaisen tulon tai voiton perusteella maksettavasta Kanadan verosta.</p>
                    <p>b) Jollei muuta johdu Kanadan voimassa olevista, muussa maassa kuin Kanadassa maksettavan veron Kanadan veroa vastaan tapahtuvaa hyvittämistä koskevista säännöksistä ja näihin säännöksiin vastedes tehtävistä muutoksista (sikäli kuin tämä lainsäädäntö ei vaikuta tässä esitettyyn yleiseen periaatteeseen), milloin Suomessa asuva yhtiö maksaa osinkoa Kanadassa asuvalle yhtiölle, joka hallitsee välittömästi tai välillisesti vähintään 10 prosenttia ensiksi mainitun yhtiön äänimäärästä, hyvityksessä on otettava huomioon se vero, joka ensiksi mainitun yhtiön on Suomessa maksettava siitä tulosta, josta tämä osinko maksetaan; ja</p>
                    <p>c) Jos Kanadassa asuvan henkilön tulo on sopimuksen määräysten mukaan vapautettu verosta Kanadassa, Kanada voi kuitenkin määrätessään tämän henkilön muusta tulosta suoritettavan veron määrää ottaa lukuun sen tulon, joka on vapautettu verosta.</p>
                    <p>2. Jollei Suomen lainsäädännöstä, joka koskee kansainvälisen kaksinkertaisen verotuksen poistamista, muuta johdu (sikäli kuin tämä lainsäädäntö ei vaikuta tässä esitettyyn yleiseen periaatteeseen), kaksinkertainen verotus poistetaan Suomessa seuraavasti:</p>
                    <p>a) Milloin Suomessa asuva henkilö saa tuloa, josta sopimuksen määräysten mukaan voidaan verottaa Kanadassa, Suomen on, jollei jäljempänä olevan b) kohdan määräyksistä muuta johdu, vähennettävä tämän henkilön Suomen verosta Kanadan lainsäädännön mukaan ja sopimuksen mukaisesti maksettua Kanadan veroa vastaava määrä, joka lasketaan saman tulon perusteella kuin minkä perusteella Suomen vero lasketaan.</p>
                    <p>b) Osinko, jonka Kanadassa asuva yhtiö maksaa Suomessa asuvalle yhtiölle, vapautetaan Suomen verosta, jos saaja välittömästi hallitsee vähintään 10 prosenttia osingon maksavan yhtiön äänimäärästä.</p>
                    <p>c) Jos Suomessa asuvan henkilön tulo on sopimuksen määräysten mukaan vapautettu verosta Suomessa, Suomi voi kuitenkin määrätessään tämän henkilön muusta tulosta suoritettavan veron määrää ottaa lukuun sen tulon, joka on vapautettu verosta.</p>
                    <p>3. Tätä artiklaa sovellettaessa katsotaan sopimusvaltiossa asuvan henkilön saaman sellaisen tulon tai voiton, josta sopimuksen mukaan verotetaan toisessa sopimusvaltiossa, kertyvän tässä toisessa valtiossa olevasta lähteestä.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_22">
                <num>22 artikla</num>
                <heading>Syrjintäkielto</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltion kansalainen ei toisessa sopimusvaltiossa saa joutua sellaisen verotuksen tai siihen liittyvän velvoituksen kohteeksi, joka on raskaampi kuin verotus tai siihen liittyvä velvoitus, jonka kohteeksi tämän toisen valtion kansalainen samoissa olosuhteissa joutuu tai saattaa joutua.</p>
                    <p>2. Verotus, joka kohdistuu sopimusvaltiossa olevan yrityksen toisessa sopimusvaltiossa olevaan kiinteään toimipaikkaan, ei tässä toisessa valtiossa saa olla epäedullisempi kuin verotus, joka kohdistuu tässä toisessa valtiossa olevaan samanlaista toimintaa harjoittavaan yritykseen.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan määräysten ei katsota velvoittavan sopimusvaltiota myöntämään toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle sellaista henkilökohtaista vähennystä verotuksessa, vapautusta verosta tai alennusta veroon siviilisäädyn taikka perheen huoltovelvollisuuden johdosta, joka myönnetään omassa valtiossa asuvalle henkilölle.</p>
                    <p>4. Tässä artiklassa sanonnalla "verotus" tarkoitetaan tämän sopimuksen piiriin kuuluvia veroja.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_23">
                <num>23 artikla</num>
                <heading>Keskinäinen sopimusmenettely</heading>
                <content>
                    <p>1. Jos henkilö katsoo, että sopimusvaltion tai molempien sopimusvaltioiden toimenpiteet ovat johtaneet tai johtavat hänen osaltaan verotukseen, joka on tämän sopimuksen määräysten vastainen, hän voi tehdä sen sopimusvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa hän asuu, kirjallisen hakemuksen, jossa verotuksen muuttamisen perusteet mainitaan, ilman että tämä vaikuttaa hänen oikeuteensa käyttää näiden valtioiden sisäisessä oikeusjärjestyksessä olevia oikeussuojakeinoja. Jotta hakemus voitaisiin ottaa tutkittavaksi, se on annettava kolmen vuoden kuluessa siitä kun henkilö sai tiedon toimenpiteestä, joka aiheuttaa sopimuksen vastaisen verotuksen.</p>
                    <p>2. Jos toimivaltainen viranomainen, jota tarkoitetaan 1 kappaleessa, havaitsee huomautuksen perustelluksi, mutta ei itse voi saada aikaan tyydyttävää ratkaisua, viranomaisen on pyrittävä toisen sopimusvaltion toimivaltaisen viranomaisen kanssa keskinäisin sopimuksin ratkaisemaan asia siinä tarkoituksessa, että vältetään verotus, joka on sopimuksen vastainen.</p>
                    <p>3. Sopimusvaltio ei saa korottaa jommassakummassa sopimusvaltiossa asuvan henkilön verotuksen perustetta sen jälkeen kun kuusi vuotta on kulunut sen verokauden päättymisestä, jona tulo kertyi, sisällyttämällä siihen tuloeriä, joista on verotettu myös toisessa sopimusvaltiossa. Tätä kappaletta ei sovelleta petokseen, tahalliseen laiminlyöntiin tai huolimattomuuteen.</p>
                    <p>4. Sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on pyrittävä keskinäisin sopimuksin ratkaisemaan sopimuksen tulkinnassa tai soveltamisessa syntyvät vaikeudet tai epätietoisuutta aiheuttavat kysymykset. Erityisesti sopimusvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat neuvotella keskenään pyrkiäkseen sopimaan</p>
                    <p>a) tulon jakamisesta sopimusvaltiossa asuvan henkilön ja hänen toisessa sopimusvaltiossa olevan kiinteän toimipaikkansa kesken;</p>
                    <p>b) tulon jakamisesta sopimusvaltiossa asuvan henkilön ja toisen sellaisen häneen etuyhteydessä olevan henkilön kesken, jota tarkoitetaan 9 artiklassa.</p>
                    <p>5. Sopimusvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat neuvotella keskenään kaksinkertaisen verotuksen poistamiseksi sellaisissa tapauksissa, joita sopimus ei käsitä.</p>
                </content>
            </article>
            <p>
                <embeddedStructure class="mli-addition">
                    <p>
                        <authorialNote>
                            <p>
                                Seuraavaa yleissopimuksen VI osaa sovelletaan tähän sopimukseen:
                                <authorialNote marker="3" placement="bottom">
                                    <p>Yleissopimuksen 36 artiklan 1 kappaleen mukaisesti yleissopimuksen VI osan määräyksiä (Välimiesmenettely) aletaan soveltaa tähän sopimukseen:</p>
                                    <p>a) niiden asioiden suhteen, jotka saatetaan sopimusvaltion toimivaltaisen viranomaisen käsiteltäväksi 1 päivänä joulukuuta 2019 tai sen jälkeen; ja </p>
                                    <p>b) niiden asioiden suhteen, jotka saatetaan sopimusvaltion toimivaltaisen viranomaisen käsiteltäväksi ennen 1 päivää joulukuuta 2019, päivästä, jona molemmat sopimusvaltiot ovat ilmoittaneet tallettajalle keskinäiseen sopimukseen pääsemisestä yleissopimuksen 19 artiklan (Pakollinen sitova välimiesmenettely) 10 kappaleen mukaisesti ja antaneet tiedon siitä yhdestä tai useammasta päivästä, jona nämä asiat katsotaan saatetuksi sopimusvaltion (sellaisena kuin se kuvataan yleissopimuksen 19 artiklan (Pakollinen sitova välimiesmenettely) 1 kappaleen a kohdassa) toimivaltaisen viranomaisen käsiteltäväksi tämän keskinäisen sopimuksen ehtojen mukaisesti. </p>
                                    <p>Välimiesmenettelyyn VI osan määräysten mukaisesti otettavien asioiden soveltamisala on kuitenkin rajoitettu sopimusvaltioiden yleissopimuksen 28 artiklan 2 kappaleen a kohdan mukaisesti tehtyjen varaumien vuoksi. Nämä varaumat on esitetty tämän laatikon lopussa.</p>
                                </authorialNote>
                            </p>
                        </authorialNote>
                    </p>
                    <p>
                        <i>(Käännös)</i>
                    </p>
                    <chapter>
                        <num>VI OSA. VÄLIMIESMENETTELY</num>
                        <article>
                            <num>Yleissopimuksen 19 artikla (Pakollinen sitova välimiesmenettely)</num>
                            <content>
                                <p>1. Jos</p>
                                <p>
                                    a) henkilö on saattanut asian [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] toimivaltaisen viranomaisen käsiteltäväksi [
                                    <i>tämän sopimuksen 23 artiklan 1 kappaleen</i>
                                    ] mukaisesti sillä perusteella, että jommankumman [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] tai molempien [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimenpiteet ovat johtaneet tämän henkilön osalta verotukseen, joka on [
                                    <i>sopimuksen</i>
                                    ] määräysten vastainen; ja
                                </p>
                                <p>
                                    b) toimivaltaiset viranomaiset eivät pysty sopimaan tämän asian ratkaisemisesta [
                                    <i>sopimuksen 23 artiklan 2 kappaleen</i>
                                    ] nojalla kahden vuoden ajanjakson aikana, joka alkaa tapauksen mukaan [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 8 tai 9 kappaleessa tarkoitettuna alkamispäivänä (paitsi jos [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaiset viranomaiset ovat ennen tämän ajanjakson päättymistä sopineet eri ajanjaksosta tämän asian osalta ja ilmoittaneet siitä asian käsiteltäväksi saattaneelle henkilölle),
                                </p>
                                <p>
                                    asiasta syntyneet ratkaisemattomat kysymykset on, jos henkilö sitä kirjallisesti pyytää, jätettävä välimiesmenettelyyn [
                                    <i>yleissopimuksen VI osassa</i>
                                    ] kuvatulla tavalla, [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaisten viranomaisten [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 10 kappaleen määräysten nojalla sopimien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti.
                                </p>
                                <p>
                                    2. Jos toimivaltainen viranomainen on keskeyttänyt [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 1 kappaleessa tarkoitetun keskinäisen sopimusmenettelyn sillä perusteella, että asia on yhden tai useamman saman kysymyksen osalta vireillä tuomioistuimessa tai hallinnollisessa muutoksenhakuelimessä, [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 1 kappaleen b kohdassa määrätty ajanjakso lakkaa kulumasta siihen asti, kun tuomioistuin tai hallinnollinen muutoksenhakuelin on antanut lopullisen päätöksen tai asian käsittely on keskeytetty tai vedetty pois. Lisäksi, jos se henkilö, joka on saattanut asian käsiteltäväksi, ja toimivaltainen viranomainen ovat sopineet keskinäisen sopimusmenettelyn keskeyttämisestä, [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 1 kappaleen b kohdassa määrätty ajanjakso lakkaa kulumasta siihen asti, kun keskeytys on lopetettu.
                                </p>
                                <p>
                                    3. Jos molemmat toimivaltaiset viranomaiset ovat yhtä mieltä siitä, että henkilö, jota asia välittömästi koskee, ei ole ajoissa antanut jommankumman toimivaltaisen viranomaisen pyytämiä olennaisia lisätietoja [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 1 kappaleen b kohdassa määrätyn ajanjakson alkamisen jälkeen, [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 1 kappaleen b kohdassa määrättyä ajanjaksoa pidennetään yhtä pitkällä ajanjaksolla kuin se ajanjakso, joka alkaa päivänä, jona tietoja pyydettiin, ja loppuu päivänä, jona ne annettiin.
                                </p>
                                <p>
                                    4. a) Välimiesmenettelyyn jätetyistä kysymyksistä annettava välimiesmenettelyratkaisu toteutetaan [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 1 kappaleessa tarkoitettua asiaa koskevalla keskinäisellä sopimuksella. Välimiesmenettelyratkaisu on lopullinen.
                                </p>
                                <p>
                                    b) Välimiesmenettelyratkaisu sitoo kumpaakin [
                                    <i>sopimusvaltiota</i>
                                    ], paitsi seuraavissa tapauksissa:
                                </p>
                                <p>i) jos henkilö, jota asia välittömästi koskee, ei hyväksy keskinäistä sopimusta välimiesmenettelyratkaisun täytäntöönpanosta. Tällaisessa tapauksessa toimivaltaiset viranomaiset eivät voi enää jatkaa asian käsittelyä. Henkilön, jota asia välittömästi koskee, katsotaan jättäneen hyväksymättä asiassa annetun välimiesmenettelyratkaisun toteuttamista koskevan keskinäisen sopimuksen, jos henkilö, jota asia välittömästi koskee, ei 60 päivän kuluessa sen päivän jälkeen, jona ilmoitus keskinäisestä sopimuksesta on lähetetty henkilölle, vedä kaikkia välimiesmenettelyratkaisun toteuttamista koskevassa keskinäisessä sopimuksessa ratkaistuja kysymyksiä pois tuomioistuimen tai hallinnollisen muutoksenhakuelimen käsittelystä tai muuten lopeta vireillä olevaa näitä kysymyksiä koskevaa oikeudenkäyntiä tai hallinnollista menettelyä tämän keskinäisen sopimuksen mukaisella tavalla.</p>
                                <p>
                                    ii) jos jonkin [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] tuomioistuinten lopullisessa päätöksessä katsotaan, että välimiesmenettelyratkaisu on pätemätön. Tässä tapauksessa katsotaan, ettei [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 1 kappaleen mukaista välimiesmenettelypyyntöä ole tehty eikä välimiesmenettelyä ole suoritettu (paitsi [
                                    <i>yleissopimuksen</i>
                                    ] 21 artiklaa (Välimiesmenettelyn salassapito) ja 25 artiklaa (Välimiesmenettelyn kustannukset) sovellettaessa). Tässä tapauksessa voidaan tehdä uusi välimiesmenettelypyyntö, paitsi jos toimivaltaiset viranomaiset ovat yhtä mieltä siitä, että tällaista uutta pyyntöä ei tule sallia.
                                </p>
                                <p>iii) jos henkilö, jota asia välittömästi koskee, jatkaa tuomioistuimessa tai hallinnollisessa muutoksenhakuelimessä oikeudenkäyntiä tai hallinnollista menettelyä kysymyksistä, jotka ratkaistiin keskinäisessä sopimuksessa välimiesmenettelyratkaisun toteuttamisesta.</p>
                                <p>
                                    5. Sen toimivaltaisen viranomaisen, joka on vastaanottanut [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 1 kappaleen a kohdassa kuvatun alkuperäisen keskinäistä sopimusmenettelyä koskevan pyynnön, on kahden kalenterikuukauden kuluessa pyynnön vastaanottamisesta:
                                </p>
                                <p>a) lähetettävä asian käsiteltäväksi saattaneelle henkilölle ilmoitus siitä, että se on vastaanottanut pyynnön; ja</p>
                                <p>
                                    b) lähetettävä ilmoitus tästä pyynnöstä ja pyynnön jäljennös toisen [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] toimivaltaiselle viranomaiselle.
                                </p>
                                <p>
                                    6. Kolmen kalenterikuukauden kuluessa sen jälkeen, kun toimivaltainen viranomainen on vastaanottanut keskinäistä sopimusmenettelyä koskevan pyynnön (tai sen jäljennöksen toisen [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] toimivaltaiselta viranomaiselta), se joko:
                                </p>
                                <p>a) ilmoittaa asian käsiteltäväksi saattaneelle henkilölle ja toiselle toimivaltaiselle viranomaiselle, että se on vastaanottanut tiedot, jotka tarvitaan asian sisällön käsittelyä varten; tai</p>
                                <p>b) pyytää tältä henkilöltä lisätietoja tätä varten.</p>
                                <p>
                                    7. Jos toinen tai molemmat toimivaltaisista viranomaisista ovat pyytäneet [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 6 kappaleen b kohdan mukaisesti henkilöltä, joka on saattanut asian käsiteltäväksi, lisätietoja, jotka tarvitaan asian sisällön arviointia varten, lisätietoja pyytäneen toimivaltaisen viranomaisen on kolmen kalenterikuukauden kuluessa lisätietojen vastaanottamisesta tältä henkilöltä ilmoitettava tälle henkilölle ja toiselle toimivaltaiselle viranomaiselle joko:
                                </p>
                                <p>a) että se on vastaanottanut pyydetyt tiedot; tai</p>
                                <p>b) että jotkin pyydetyistä tiedoista vielä puuttuvat.</p>
                                <p>
                                    8. Jos kumpikaan toimivaltainen viranomainen ei ole pyytänyt lisätietoja [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 6 kappaleen b kohdan mukaisesti, [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 1 kappaleessa tarkoitettu alkamispäivä on aikaisempi seuraavista:
                                </p>
                                <p>
                                    a) päivä, jona molemmat toimivaltaiset viranomaiset ovat ilmoittaneet henkilölle, joka on saattanut asian käsiteltäväksi [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 6 kappaleen a kohdan mukaisesti; ja
                                </p>
                                <p>
                                    b) päivä, joka on kolme kalenterikuukautta sen jälkeen, kun toisen [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] toimivaltaiselle viranomaiselle on ilmoitettu [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 5 kappaleen b kohdan mukaisesti.
                                </p>
                                <p>
                                    9. Jos lisätietoja on pyydetty [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 6 kappaleen b kohdan mukaisesti, [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 1 kappaleessa tarkoitettu alkamispäivä on aikaisempi seuraavista:
                                </p>
                                <p>
                                    a) viimeisin päivä, jona lisätietoja pyytäneet toimivaltaiset viranomaiset ovat ilmoittaneet asian käsiteltäväksi saattaneelle henkilölle ja toiselle toimivaltaiselle viranomaiselle [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 7 kappaleen a kohdan mukaisesti; ja
                                </p>
                                <p>b) päivä, joka on kolme kalenterikuukautta sen jälkeen, kun molemmat toimivaltaiset viranomaiset ovat vastaanottaneet kaikki tiedot, jotka jompikumpi toimivaltainen viranomainen on pyytänyt asian käsiteltäväksi saattaneelta henkilöltä.</p>
                                <p>
                                    Jos kuitenkin jompikumpi tai kumpikin toimivaltaisista viranomaisista lähettää [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 7 kappaleen b kohdassa tarkoitetun ilmoituksen, tällaista ilmoitusta on käsiteltävä [
                                    <i>yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] 6 kappaleen b kohdan mukaisena lisätietopyyntönä.
                                </p>
                                <p>
                                    10. [
                                    <i>Sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaisten viranomaisten on keskinäisellä sopimuksella [
                                    <i>sopimuksen 23 artiklan mukaisesti</i>
                                    ] sovittava [
                                    <i>yleissopimuksen VI osaan</i>
                                    ] sisältyvien määräysten soveltamistavasta, mukaan lukien ne vähimmäistiedot, jotka ovat tarpeen jokaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle asian sisällön harkintaa varten. Tällainen sopimus on tehtävä ennen päivää, jona asian ratkaisemattomat kysymykset voidaan ensi kerran jättää välimiesmenettelyyn, ja sitä voidaan muuttaa aika ajoin sen jälkeen.
                                </p>
                                <p>
                                    12. [
                                    <i>Yleissopimuksen 19 artiklan</i>
                                    ] muiden määräysten estämättä:
                                </p>
                                <p>
                                    a) keskinäisen sopimusmenettelyn asiasta syntyvää ratkaisematonta kysymystä, joka muutoin kuuluu [
                                    <i>yleissopimuksessa</i>
                                    ] määrätyn välimiesmenettelyn piiriin, ei saa jättää välimiesmenettelyyn, jos jommankumman [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] tuomioistuin tai hallinnollinen muutoksenhakuelin on jo antanut päätöksen tästä kysymyksestä;
                                </p>
                                <p>
                                    b) jos milloin tahansa välimiesmenettelypyynnön tekemisen jälkeen, ja ennen kuin välimiespaneeli on antanut [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaisille viranomaisille päätöksensä, jommankumman [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] tuomioistuin tai hallinnollinen muutoksenhakuelin antaa tätä kysymystä koskevan päätöksen, välimiesmenettely on lopetettava.
                                </p>
                            </content>
                        </article>
                        <article>
                            <num>Yleissopimuksen 20 artikla (Välimiesten nimeäminen)</num>
                            <content>
                                <p>
                                    1. Paitsi siltä osin kuin [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaiset viranomaiset keskenään sopivat eri säännöistä, [
                                    <i>yleissopimuksen VI osan</i>
                                    ] osalta sovelletaan [
                                    <i>yleissopimuksen 20 artiklan</i>
                                    ] 2–4 kappaletta.
                                </p>
                                <p>2. Välimiespaneelin jäsenten nimeämistä koskevat seuraavat säännöt:</p>
                                <p>a) Välimiespaneelin on koostuttava kolmesta jäsenestä (luonnollisesta henkilöstä), joilla on asiantuntemusta tai kokemusta kansainvälisissä veroasioissa.</p>
                                <p>
                                    b) Kunkin toimivaltaisen viranomaisen on nimettävä yksi paneelin jäsen 60 päivän kuluessa [
                                    <i>yleissopimuksen</i>
                                    ] 19 artiklan 1 kappaleen mukaisen välimiesmenettelypyynnön esittämispäivästä. Kahden näin nimetyn paneelin jäsenen on 60 päivän kuluessa jälkimmäisestä nimeämisestä nimettävä kolmas jäsen, joka toimii välimiespaneelin puheenjohtajana. Puheenjohtaja ei saa olla kummankaan [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] kansalainen eikä asua kummallakaan niistä.
                                </p>
                                <p>
                                    c) Kunkin välimiespaneeliin nimetyn jäsenen on oltava puolueeton ja riippumaton [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaisista viranomaisista, verohallinnoista ja finanssiministeriöistä sekä kaikista henkilöistä, joita asia välittömästi koskee (samoin kuin heidän neuvonantajistaan) nimeämisen hyväksymisen ajankohtana, säilytettävä puolueettomuutensa ja riippumattomuutensa koko menettelyn ajan ja vältettävä kohtuullisen ajanjakson ajan sen jälkeen kaikkea sellaista menettelyä, joka voi vahingoittaa vaikutelmaa välimiesten puolueettomuudesta ja riippumattomuudesta menettelyn osalta.
                                </p>
                                <p>
                                    3. Mikäli [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] toimivaltainen viranomainen ei nimeä välimiespaneelin jäsentä sillä tavalla ja niiden ajanjaksojen aikana, joista määrätään [
                                    <i>yleissopimuksen 20 artiklan</i>
                                    ] 2 kappaleessa tai joista [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaiset viranomaiset ovat sopineet, se ylin Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön Veropolitiikan ja -hallinnon keskuksen virkamies, joka ei ole kummankaan [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] kansalainen, nimeää jäsenen tämän toimivaltaisen viranomaisen puolesta.
                                </p>
                                <p>
                                    4. Jos välimiespaneelin kaksi ensimmäistä jäsentä eivät nimeä puheenjohtajaa sillä tavalla ja niiden ajanjaksojen aikana, joista määrätään [
                                    <i>yleissopimuksen 20 artiklan</i>
                                    ] 2 kappaleessa tai joista [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaiset viranomaiset ovat sopineet, se ylin Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön Veropolitiikan ja -hallinnon keskuksen virkamies, joka ei ole kummankaan [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] kansalainen, nimeää puheenjohtajan.
                                </p>
                            </content>
                        </article>
                        <article>
                            <num>Yleissopimuksen 21 artikla (Välimiesmenettelyn salassapito)</num>
                            <content>
                                <p>
                                    1. Ainoastaan sovellettaessa niitä [
                                    <i>yleissopimuksen VI osan</i>
                                    ] määräyksiä, [
                                    <i>sopimuksen</i>
                                    ] määräyksiä ja [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] sisäistä lainsäädäntöä, jotka liittyvät tiedonvaihtoon, salassapitoon ja hallinnolliseen apuun, välimiespaneelin jäsenten ja jäsenkohtaisen enintään kolmihenkisen henkilökunnan (ja tulevien välimiesten, vain siltä osin kuin on tarpeen todentaa heidän kykynsä täyttää välimiehiä koskevat vaatimukset) katsotaan olevan henkilöitä tai viranomaisia, joille tietoja voidaan ilmaista. Välimiespaneelin tai tulevien välimiesten saamia tietoja ja toimivaltaisten viranomaisten välimiespaneelilta saamia tietoja pidetään tietoina, jotka vaihdetaan [
                                    <i>sopimuksen</i>
                                    ] tiedonvaihtoa ja virka-apua koskevien määräysten mukaisesti.
                                </p>
                                <p>
                                    2. [
                                    <i>Sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaiset viranomaiset varmistavat, että välimiespaneelin jäsenet ja heidän henkilökuntansa suostuvat kirjallisesti ennen välimiesmenettelyssä toimimistaan käsittelemään välimiesmenettelyyn liittyviä tietoja niiden salassapito- ja vaitiolovelvoitteiden mukaisesti, jotka kuvataan niissä [
                                    <i>sopimuksen</i>
                                    ] määräyksissä, jotka liittyvät tiedonvaihtoon ja virka-apuun, sekä [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] sovellettavan lainsäädännön mukaisesti.
                                </p>
                            </content>
                        </article>
                        <article>
                            <num>Yleissopimuksen 22 artikla (Asian ratkaiseminen ennen välimiesmenettelyn päättymistä)</num>
                            <content>
                                <p>
                                    Sovellettaessa [
                                    <i>yleissopimuksen VI osaa</i>
                                    ] ja niitä [
                                    <i>sopimuksen</i>
                                    ] määräyksiä, joilla määrätään asioiden ratkaisemisesta keskinäisellä sopimuksella, asiaa koskeva keskinäinen sopimusmenettely samoin kuin välimiesmenettely lopetetaan, jos milloin tahansa välimiesmenettelypyynnön esittämisen jälkeen ja ennen kuin välimiespaneeli on antanut päätöksensä [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaisille viranomaisille:
                                </p>
                                <p>
                                    a) [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaiset viranomaiset pääsevät keskinäiseen sopimukseen asian ratkaisemisesta; tai
                                </p>
                                <p>b) asian käsiteltäväksi saattanut henkilö peruuttaa välimiesmenettelyä tai keskinäistä sopimusmenettelyä koskevan pyyntönsä.</p>
                            </content>
                        </article>
                        <article>
                            <num>Yleissopimuksen 23 artikla (Välimiesmenettelyn laji)</num>
                            <content>
                                <p>
                                    1. [
                                    <i>Yleissopimuksen VI osan</i>
                                    ] mukaiseen välimiesmenettelyyn sovelletaan seuraavia sääntöjä, paitsi siltä osin kuin [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaiset viranomaiset keskenään sopivat eri säännöistä:
                                </p>
                                <p>
                                    a) Sen jälkeen, kun asia on jätetty välimiesmenettelyyn, kunkin [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] toimivaltaisen viranomaisen on annettava välimiespaneelille sopimuksella asetettuun päivään mennessä ratkaisuehdotus, jossa käsitellään kaikkia asian ratkaisemattomia kysymyksiä (ottaen huomioon kaikki [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaisten viranomaisten välillä aikaisemmin siinä asiassa tehdyt sopimukset). Ratkaisuehdotus on rajattava täsmällisten rahamäärien (esimerkiksi tulojen tai kulujen) esittämiseen, tai jos siitä on erityisesti määrätty, [
                                    <i>sopimuksen</i>
                                    ] nojalla määrätyn veron maksimiverokantaan, asian jokaisen oikaisu- tai vastaavan kysymyksen osalta. Jos [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaiset viranomaiset eivät ole päässeet sopimukseen [
                                    <i>sopimuksen</i>
                                    ] määräyksen soveltamisedellytyksiä koskevasta kysymyksestä (jäljempänä "kynnyskysymys"), kuten luonnollisen henkilön asuinpaikasta tai siitä, onko olemassa kiinteä toimipaikka, toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa vaihtoehtoisia ratkaisuehdotuksia kysymyksiin, joista päättäminen riippuu näiden kynnyskysymysten ratkaisemisesta.
                                </p>
                                <p>
                                    b) Kunkin [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] toimivaltainen viranomainen voi myös antaa ratkaisuehdotusta tukevia kannanottoja välimiespaneelin harkittavaksi. Kunkin toimivaltaisen viranomaisen, joka antaa ratkaisuehdotuksen tai ratkaisuehdotusta tukevan kannanoton, on annettava siitä jäljennös toiselle toimivaltaiselle viranomaiselle siihen päivään mennessä, jona ratkaisuehdotus ja ratkaisuehdotusta tukeva kannanotto on ollut määrä antaa. Kukin toimivaltainen viranomainen voi myös sopimuksella määrättyyn päivään mennessä antaa välimiespaneelille vastineen toisen toimivaltaisen viranomaisen antamaan ratkaisuehdotukseen ja ratkaisuehdotusta tukevaan kannanottoon. Jäljennös vastineesta on annettava toiselle toimivaltaiselle viranomaiselle siihen päivään mennessä, jona vastine on ollut määrä antaa.
                                </p>
                                <p>
                                    c) Välimiespaneeli valitsee päätöksekseen yhden toimivaltaisten viranomaisten asiaa varten jättämistä ratkaisuehdotuksista jokaisen kysymyksen ja kynnyskysymysten osalta, eikä se sisällytä päätökseen perustelua tai muuta selitystä. Välimiesmenettelyratkaisu hyväksytään paneelin jäsenten yksinkertaisella enemmistöllä. Välimiespaneeli antaa päätöksensä kirjallisena tiedoksi [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaisille viranomaisille. Välimiesmenettelyratkaisulla ei ole ennakkotapausarvoa.
                                </p>
                                <p>
                                    5. Ennen välimiesmenettelyn aloittamista [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaiset viranomaiset varmistavat, että kaikki asian käsiteltäväksi saattaneet henkilöt ja heidän neuvonantajansa hyväksyvät kirjallisesti sen, että ne eivät ilmaise muulle henkilölle välimiesmenettelyn kuluessa jommaltakummalta toimivaltaiselta viranomaiselta tai välimiespaneelilta saamiaan tietoja. Asiaa koskeva [
                                    <i>sopimuksen</i>
                                    ] mukainen keskinäinen sopimusmenettely samoin kuin [
                                    <i>yleissopimuksen VI osan</i>
                                    ] mukainen välimiesmenettely lopetetaan, jos asian käsiteltäväksi saattanut henkilö tai joku tämän henkilön neuvonantajista olennaisesti rikkoo tätä vaitiolosopimusta milloin tahansa välimiesmenettelypyynnön tekemisen jälkeen ja ennen kuin välimiespaneeli on antanut päätöksensä tiedoksi [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaisille viranomaisille.
                                </p>
                            </content>
                        </article>
                        <article>
                            <num>Yleissopimuksen 25 artikla (Välimiesmenettelyn kustannukset)</num>
                            <content>
                                <p>
                                    [
                                    <i>Yleissopimuksen VI osan</i>
                                    ] mukaisessa välimiesmenettelyssä [
                                    <i>sopimusvaltiot</i>
                                    ] vastaavat välimiespaneelin jäsenten maksuista ja kuluista samoin kuin [
                                    <i>sopimusvaltioille</i>
                                    ] välimiesmenettelytoimien yhteydessä kertyneistä kustannuksista tavalla, josta [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] toimivaltaisten viranomaisten on sovittava keskinäisellä sopimuksella. Jos tällaista sopimusta ei ole, jokainen [
                                    <i>sopimusvaltio</i>
                                    ] vastaa omista ja nimeämänsä paneelin jäsenen kuluista. [
                                    <i>Sopimusvaltiot</i>
                                    ] vastaavat yhtäläisin osuuksin välimiespaneelin puheenjohtajan kustannuksista ja muista kuluista, jotka liittyvät välimiesmenettelyn hoitamiseen.
                                </p>
                            </content>
                        </article>
                        <article>
                            <num>Yleissopimuksen 26 artikla (Yhteensopivuus)</num>
                            <content>
                                <p>
                                    2. Keskinäisestä sopimusmenettelystä syntyvää ratkaisematonta kysymystä, joka muuten kuuluu [
                                    <i>yleissopimuksen VI osassa</i>
                                    ] määrätyn välimiesmenettelyn alaan, ei saa jättää välimiesmenettelyyn, jos kysymys kuuluu sellaisen asian alaan, jonka osalta on aikaisemmin asetettu välimiespaneeli tai vastaava elin sellaisen kahden- tai monenvälisen sopimuksen mukaisesti, jolla määrätään keskinäisen sopimusmenettelyn asiasta syntyvien ratkaisemattomien kysymysten pakollisesta sitovasta välimiesmenettelystä.
                                </p>
                                <p>
                                    3. [
                                    <i>Mikään</i>
                                    ] [
                                    <i>yleissopimuksen VI osassa</i>
                                    ] ei vaikuta sellaisten laajempien velvoitteiden täyttämiseen, jotka koskevat keskinäisen sopimusmenettelyn yhteydessä syntyvien ratkaisemattomien kysymysten välimiesmenettelyä ja jotka johtuvat muista sopimuksista, joiden osapuolia [
                                    <i>sopimusvaltiot</i>
                                    ] ovat tai tulevat olemaan.
                                </p>
                            </content>
                        </article>
                        <article>
                            <num>Yleissopimuksen 28 artiklan (Välimiesmenettelyn soveltamisala) 2 kappaleen a kohta</num>
                            <content>
                                <p>
                                    <i>Yleissopimuksen 28 artiklan 2 kappaleen a kohdan mukaisesti Suomen tasavalta muotoilee seuraavat varaumat niiden asioiden soveltamisalan osalta, jotka voidaan ottaa välimiesmenettelyyn yleissopimuksen VI osan määräysten mukaisesti</i>
                                    <i>:</i>
                                </p>
                                <p>
                                    1. Suomi varaa itselleen oikeuden sulkea [
                                    <i>yleissopimuksen VI osan</i>
                                    ] soveltamisalan ulkopuolelle asiat, joihin sisältyy veron välttämisen vastaisten kotimaisten sääntöjen soveltamista kummassa tahansa [
                                    <i>sopimusvaltiossa</i>
                                    ]. Suomen osalta tässä tarkoitetut kotimaiset veron välttämisen vastaiset säännökset ovat verotusmenettelystä annetun lain (1558/1995) 27–30 §:t, elinkeinotulon verottamisesta annetun lain (360/1968) 6 a §:n 9 momentti ja 52 h sekä ulkomaisten väliyhteisöjen osakkaiden verotuksesta annettu laki (1217/1994). Varauma kattaa myöhemmät näiden säännösten muutokset sekä näitä säännöksiä korvaamaan tarkoitetut uudet säännökset. Suomi ilmoittaa tallettajalle säännösten myöhemmistä muutoksista ja korvaavista säännöksistä.
                                </p>
                                <p>
                                    2. Suomi varaa itselleen oikeuden sulkea [
                                    <i>yleissopimuksen VI osan</i>
                                    ] soveltamisalan ulkopuolelle asiat, joihin sisältyy menettely, jonka osalta tuomioistuin on todennut verovelvollisen tai verovelvollisen puolesta toimivan henkilön syylliseksi veropetokseen tai muuhun verorikokseen kummassa tahansa [
                                    <i>sopimusvaltiossa</i>
                                    ]. Suomen osalta tässä tarkoitetut kotimaiset säännökset ovat rikoslain (39/1889) 29 luvun 1–4 §:t. Varauma kattaa myöhemmät näiden säännösten muutokset sekä näitä säännöksiä korvaamaan tarkoitetut uudet säännökset. Suomi ilmoittaa tallettajalle säännösten myöhemmistä muutoksista ja korvaavista säännöksistä.
                                </p>
                                <p>
                                    3. Suomi varaa itselleen oikeuden sulkea [
                                    <i>yleissopimuksen VI osan</i>
                                    ] soveltamisalan ulkopuolelle tuloja [ ] koskevat asiat, jos kaksinkertaista verotusta ei ole. Kaksinkertainen verotus tarkoittaa sitä, että molemmat [
                                    <i>sopimusvaltiot</i>
                                    ] ovat määränneet saman veronalaisen tulon [ ] osalta veroja, jotka aiheuttavat joko lisää veromaksua, lisää verovelvollisuutta tai peruuntumista taikka alentumista tappioissa, joita voitaisiin käyttää verotettavan tulon kuittaukseen.
                                </p>
                                <p>
                                    4. Suomi varaa itselleen oikeuden sulkea [
                                    <i>yleissopimuksen VI osan</i>
                                    ] soveltamisalan ulkopuolelle:
                                </p>
                                <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta määrissä, jotka maksetaan tai hyvitetään verosopimusosapuolen ulkopuolella asuville, tapaukset, joissa verotettava tapahtuma on ennen viitepäivämäärää;</p>
                                <p>b) kaikkien muiden kannettavien verojen osalta verot, jotka kannetaan ennen viitepäivämäärää alkaneilla verokausilla.</p>
                                <p>Tässä varaumassa tarkoitettu viitepäivä on myöhäisin seuraavista:</p>
                                <p>
                                    i) päivä, jona yleissopimusta aletaan soveltaa molemmissa [
                                    <i>sopimusvaltioissa</i>
                                    ] kyseessä olevan veron osalta;
                                </p>
                                <p>
                                    ii) tammikuun 1 päivä sen jälkeen, kun on kulunut kuusi kalenterikuukautta päivästä, jona tallettaja on antanut tiedon sellaisesta varauman peruuttamisesta tai ilmoituksesta, joka johtaa [
                                    <i>yleissopimuksen VI osan</i>
                                    ] soveltumiseen molempien [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] osalta; ja
                                </p>
                                <p>
                                    iii) jos kyse, on tapauksesta, joka tulisi välimiesmenettelyn soveltamisalaan sen jälkeen, kun [
                                    <i>yleissopimuksen VI osaa</i>
                                    ] on alettu soveltaa molempien [
                                    <i>sopimusvaltioiden</i>
                                    ] osalta, [
                                    <i>yleissopimuksen</i>
                                    ] 28 artiklan 2 kappaleessa tai 19 artiklan 12 kappaleessa tarkoitetun varauman peruuttamisen johdosta, tammikuun 1 päivä sen jälkeen, kun on kulunut kuusi kalenterikuukautta päivästä, jona tallettaja on antanut tiedon sellaisesta varauman peruuttamisesta.
                                </p>
                                <p>
                                    5. Suomi varaa itselleen oikeuden sulkea [
                                    <i>yleissopimuksen VI osan</i>
                                    ] soveltamisalan ulkopuolelle kaikki asiat, joissa on jätetty hakemus kaksinkertaisen verotuksen poistamisesta etuyhteydessä keskenään olevien yritysten tulonoikaisun yhteydessä tehdyn yleissopimuksen (90/436/ETY) – niin kuin se on muutettuna – tai muiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden hyväksymien asiakirjojen tai näitä toimeenpanevien kotimaisten säännösten perusteella.
                                </p>
                                <p>
                                    <i>Yleissopimuksen 28 artiklan 2 kappaleen a kohdan mukaisesti Kanada muotoilee seuraavat varaumat niiden asioiden soveltamisalan osalta, jotka voidaan ottaa välimiesmenettelyyn yleissopimuksen VI osan määräysten mukaisesti:</i>
                                </p>
                                <p>
                                    1. Niissä kysymyksissä, jotka voidaan ottaa välimiesmenettelyyn [
                                    <i>yleissopimuksen</i>
                                    ] mukaisesti, Kanada varaa itselleen oikeuden rajoittaa soveltamisalaa seuraaviin asioihin:
                                </p>
                                <p>(a) OECD:n malliverosopimuksen 4 artiklan (Sopimusvaltiossa asuva) kaltaisten määräysten mukaiset kysymykset, mutta ainoastaan siltä osin kuin kysymys koskee luonnollisen henkilön asuinpaikkaa;</p>
                                <p>(b) OECD:n malliverosopimuksen 5 artiklan (Kiinteä toimipaikka) kaltaisten määräysten mukaiset kysymykset;</p>
                                <p>(c) OECD:n malliverosopimuksen 7 artiklan (Liiketulo) kaltaisten määräysten mukaiset kysymykset;</p>
                                <p>(d) OECD:n malliverosopimuksen 9 artiklan (Etuyhteydessä keskenään olevat yritykset) kaltaisten määräysten mukaiset kysymykset;</p>
                                <p>(e) OECD:n malliverosopimuksen 12 artiklan (Rojaltit) kaltaisten määräysten mukaiset kysymykset, mutta ainoastaan siltä osin kuin tällaista määräystä voitaisiin soveltaa liiketoimiin, joihin liittyy sellaisia henkilöitä, joihin voitaisiin soveltaa OECD:n malliverosopimuksen 9 artiklan kaltaisia määräyksiä; ja</p>
                                <p>
                                    (f) muut määräykset, joista [
                                    <i>sopimusvaltiot</i>
                                    ] ovat myöhemmin sopineet diplomaattinootteja vaihtamalla.
                                </p>
                                <p>
                                    2. Kanada varaa itselleen oikeuden jättää [
                                    <i>yleissopimuksen VI osan</i>
                                    ] soveltamisalan ulkopuolelle väärinkäytön vastaisten määräysten soveltamista koskevat kysymykset riippumatta siitä, sisältyvätkö ne [
                                    <i>yleissopimukseen</i>
                                    ] vai [
                                    <i>sopimukseen</i>
                                    ] vai [
                                    <i>sopimusvaltion</i>
                                    ] kansalliseen lainsäädäntöön.
                                </p>
                            </content>
                        </article>
                    </chapter>
                </embeddedStructure>
            </p>
            <article eId="art_24">
                <num>24 artikla</num>
                <heading>Tietojen vaihtaminen</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on vaihdettava keskenään sellaisia tietoja, jotka ovat ennalta katsottuna olennaisia tämän sopimuksen määräysten soveltamiseksi tai sopimusvaltioiden säätämän kaikenlaatuisia veroja koskevan sisäisen lainsäädännön määräysten hallinnoimiseksi tai toimeenpanemiseksi, mikäli tämän lainsäädännön perusteella tapahtuva verotus ei ole sopimuksen vastainen. Suomen osalta tällainen tietojen vaihtaminen koskee myös sen paikallisviranomaisten lukuun kannettuja veroja. Sopimuksen 1 ja 2 artikla eivät rajoita tietojen vaihtamista. </p>
                    <p>2. Sopimusvaltion 1 kappaleen perusteella vastaanottamia tietoja on käsiteltävä salaisina samalla tavalla kuin tämän valtion sisäisen lainsäädännön perusteella saatuja tietoja ja niitä saadaan ilmaista vain henkilöille tai viranomaisille (niihin luettuina tuomioistuimet ja hallintoelimet), jotka määräävät, kantavat tai perivät 1 kappaleessa mainittuja veroja tai käsittelevät näitä veroja koskevia syytteitä tai valituksia, taikka valvovat edellä mainittuja toimia. Näiden henkilöiden tai viranomaisten on käytettävä tietoja vain tällaisiin tarkoituksiin. He saavat ilmaista tietoja julkisessa oikeudenkäynnissä tai tuomioistuimen ratkaisuissa.</p>
                    <p>3. Tämän artiklan 1 ja 2 kappaleiden määräysten ei katsota velvoittavan sopimusvaltiota:</p>
                    <p>a) ryhtymään hallintotoimiin, jotka poikkeavat tämän sopimusvaltion tai toisen sopimusvaltion lainsäädännöstä ja hallintokäytännöstä;</p>
                    <p>b) antamaan tietoja, joita tämän sopimusvaltion tai toisen sopimusvaltion lainsäädännön mukaan tai säännönmukaisen hallintomenettelyn puitteissa ei voida hankkia;</p>
                    <p>c) antamaan tietoja, jotka paljastaisivat liikesalaisuuden taikka teollisen, kaupallisen ja ammatillisen salaisuuden tai elinkeinotoiminnassa käytetyn menettelytavan, taikka tietoja, joiden ilmaiseminen olisi vastoin yleistä järjestystä.</p>
                    <p>4. Jos sopimusvaltio pyytää tietoja tämän artiklan mukaisesti, toisen sopimusvaltion on käytettävä tiedonhankintakeinojaan pyydettyjen tietojen hankkimiseksi, vaikka tämä toinen valtio ei ehkä tarvitse näitä tietoja omiin verotuksellisiin tarkoituksiinsa. Edelliseen lauseeseen sisältyvän velvollisuuden osalta sovelletaan 3 kappaleen rajoituksia, mutta näiden rajoitusten ei voida milloinkaan katsoa sallivan sitä, että sopimusvaltio kieltäytyy antamasta tietoja vain sen vuoksi, että ne eivät sen osalta koske kansallista etua.</p>
                    <p>5. Tämän artiklan 3 kappaleen määräysten ei voida milloinkaan katsoa sallivan sitä, että sopimusvaltio kieltäytyy antamasta tietoja vain sen vuoksi, että tiedot ovat pankin, muun rahoituslaitoksen, välittäjän tai edustajan tai uskotun miehen hallussa tai ne koskevat omistusosuuksia henkilössä.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_25">
                <num>25 artikla</num>
                <heading>Diplomaattiset edustajat ja konsulivirkamiehet</heading>
                <content>
                    <p>1. Tämä sopimus ei vaikuta niihin verotuksellisiin erioikeuksiin, jotka kansainvälisen oikeuden yleisten sääntöjen tai erityisten sopimusten määräysten mukaan myönnetään diplomaattisille edustajille tai konsulivirkamiehille.</p>
                    <p>2. Tämän sopimuksen 4 artiklan määräysten estämättä katsotaan henkilön, joka on sopimusvaltion toisessa sopimusvaltiossa tai kolmannessa valtiossa olevan diplomaattisen edustuston, konsuliedustuston tai pysyvän edustuston jäsen, sopimusta sovellettaessa asuvan lähettäjävaltiossa, jos henkilö on lähettäjävaltiossa kaiken tulonsa perusteella suoritettavan veron osalta samojen velvoitteiden alainen kuin tässä lähettäjävaltiossa asuva henkilö.</p>
                    <p>3. Sopimusta ei sovelleta kansainväliseen järjestöön, sen toimielimeen tai virkamieheen eikä henkilöön, joka on kolmannen valtion diplomaattisen edustuston, konsuliedustuston tai pysyvän edustuston jäsen ja joka oleskelee sopimusvaltiossa olematta kummassakaan sopimusvaltiossa kaiken tulonsa perusteella suoritettavan veron osalta samojen velvoitteiden alainen kuin siellä asuva henkilö.</p>
                </content>
            </article>
            <p>
                <embeddedStructure class="mli-addition">
                    <p>
                        <authorialNote>
                            <p>
                                Seuraavaa yleissopimuksen 7 artiklan 1 kappaletta sovelletaan tämän sopimuksen määräyksiin, jotka korvataan sillä:
                                <authorialNote marker="4" placement="bottom">
                                    <p>Yleissopimuksen 35 artiklan 1 ja 3 kappaleen mukaisesti Suomen tasavalta alkaa soveltaa yleissopimuksen 7 artiklan 1 kappaletta tähän sopimukseen:</p>
                                    <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta määriin, jotka maksetaan tai hyvitetään verosopimusosapuolen ulkopuolella asuville, jos tällaiset verot aiheuttava tapahtuma tapahtuu 1 päivänä tammikuuta 2020 tai sen jälkeen; ja</p>
                                    <p>b) kaikkien muiden Suomen tasavallan kantamien verojen osalta veroihin, jotka kannetaan 1 päivänä tammikuuta 2021 tai sen jälkeen alkavilla verokausilla;</p>
                                    <p>sekä</p>
                                    <p>Yleissopimuksen 35 artiklan 1 kappaleen mukaisesti Kanada alkaa soveltaa yleissopimuksen 7 artiklan 1 kappaletta tähän sopimukseen:</p>
                                    <p>a) lähteellä pidätettävien verojen osalta määriin, jotka maksetaan tai hyvitetään verosopimusosapuolen ulkopuolella asuville, jos tällaiset verot aiheuttava tapahtuma tapahtuu 1 päivänä tammikuuta 2020 tai sen jälkeen; ja</p>
                                    <p>b) kaikkien muiden Kanadan kantamien verojen osalta veroihin, jotka kannetaan 1 päivänä kesäkuuta 2020 tai sen jälkeen alkavilla verokausilla.</p>
                                </authorialNote>
                            </p>
                        </authorialNote>
                    </p>
                    <p>
                        <i>(Käännös)</i>
                    </p>
                    <article>
                        <num>YLEISSOPIMUKSEN 7 ARTIKLA – SOPIMUSTEN VÄÄRINKÄYTÖN ESTÄMINEN (PPT-määräys)</num>
                        <content>
                            <p>
                                [
                                <i>Sopimukseen</i>
                                ] perustuvaa etuutta ei, [
                                <i>sopimuksen</i>
                                ] määräysten estämättä, myönnetä tulon [ ] osalta, jos on kohtuullista päätellä ottaen huomioon kaikki asiaa koskevat tosiasiat ja olosuhteet, että tämän etuuden hankkiminen oli yksi sellaisen järjestelyn tai transaktion pääasiallisista tarkoituksista, joka välittömästi tai välillisesti johti tähän etuuteen, paitsi jos selvitetään, että tämän etuuden myöntäminen olisi näissä olosuhteissa [
                                <i>sopimuksen</i>
                                ] asiaa koskevien määräysten tavoitteen ja tarkoituksen mukaista.
                            </p>
                        </content>
                    </article>
                </embeddedStructure>
            </p>
            <article eId="art_26">
                <num>26 artikla</num>
                <heading>Erinäisiä määräyksiä</heading>
                <content>
                    <p>1. Tämän sopimuksen määräysten ei voida katsoa millään tavoin rajoittavan sellaista vapautusta verosta, alennusta veroon, vähennystä, hyvitystä tai muuta huojennusta, joka nyt tai vastedes myönnetään</p>
                    <p>a) sopimusvaltion lainsäädännössä tämän sopimusvaltion kantamaa veroa määritettäessä, tai</p>
                    <p>b) sopimusvaltion tekemässä muussa sopimuksessa.</p>
                    <p>2. Sopimuksen määräysten ei katsota estävän sopimusvaltiota määräämästä veroa määrille, jotka luetaan tässä valtiossa asuvan henkilön tuloon sellaisen yhtymän (partnership), toisen henkilön eduksi hallitun varallisuuskokonaisuuden (trust), yhtiön tai muun yksikön osalta, jossa tällä tässä valtiossa asuvalla henkilöllä on osuus.</p>
                    <p>3. Tätä sopimusta ei sovelleta sopimusvaltiossa asuviin yhtiöihin, toisen henkilön eduksi hallittuihin varallisuuskokonaisuuksiin (trust) tai muihin yksiköihin, joita etuudenomistajana omistaa tai hallitsee, välittömästi tai välillisesti, yksi tai useampi henkilö, joka ei ole tässä valtiossa asuva, jos se veromäärä, jonka tämä valtio kantaa yhtiön, varallisuuskokonaisuuden tai muun yksikön tulosta tai varallisuudesta (sen jälkeen kun on otettu huomioon jokainen ja millä tahansa tavalla toteutettu veromäärän alentaminen tai hyväksi lukeminen mukaan lukien palautus, korvaus, panos, hyvitys tai vähennys yhtiölle, varallisuuskokonaisuudelle tai muulle yksikölle tai mille tahansa muulle henkilölle), on olennaisesti pienempi kuin määrä, jonka tämä valtio kantaisi, jos kaikki yhtiön pääoman osakkeet tai varallisuuskokonaisuuden tai muun yksikön osuudet omistaisi etuudenomistajana yksi tai useampi tässä valtiossa asuva luonnollinen henkilö.</p>
                    <p>4. Sopimuksen määräysten estämättä verotetaan elatusavusta ja muusta samanluonteisesta suorituksesta, joka kertyy sopimusvaltiosta ja maksetaan toisessa sopimusvaltiossa asuvalle henkilölle, vain tässä toisessa valtiossa, jos saaja on siellä velvollinen suorittamaan veroa tästä elatusavusta tai suorituksesta, mutta tässä toisessa valtiossa verotettava määrä ei saa ylittää sitä määrää, joka verotettaisiin ensiksi mainitussa valtiossa, jos vastaanottaja olisi siellä asuva henkilö.</p>
                    <p>5. Sopimusvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat olla välittömässä yhteydessä keskenään sopimuksen soveltamiseksi.</p>
                    <p>6. Palvelukaupan yleissopimuksen (GATS) XXII artiklan (Neuvottelut) 3 kohdan osalta sopimusvaltiot sopivat, että tämän kohdan estämättä kaikki niiden väliset riidat, jotka koskevat sitä, sisältyykö toimenpide tämän sopimuksen soveltamisalaan, voidaan saattaa palvelukauppaneuvoston käsiteltäväksi tässä kohdassa määrätyllä tavalla ainoastaan kummankin sopimusvaltion suostumuksella. Kaikki tämän kappaleen tulkintaan liittyvät epäselvyydet on ratkaistava 23 artiklan 4 kappaleen mukaan tai, jos tässä menettelyssä ei päästä sopimukseen, minkä tahansa muun kummankin sopimusvaltion hyväksymän menettelyn mukaan.</p>
                    <p>7. Eläkemaksuja, jotka sopimusvaltiossa asuva luonnollinen henkilö joltakin vuodelta sen vuoden aikana suoritetusta palvelusta suorittaa tai jotka suoritetaan tällaisen henkilön puolesta, sellaiseen eläkejärjestelmään, joka on toisessa sopimusvaltiossa hyväksytty verotuksessa, on käsiteltävä yhteensä enintään 48 kuukauden ajanjakson aikana ensiksi mainitun valtion verotuksessa samalla tavalla kuin ensiksi mainitussa valtiossa verotuksessa hyväksyttyyn eläkejärjestelmään suoritettuja eläkemaksuja, jos</p>
                    <p>a) tämä luonnollinen henkilö suoritti eläkemaksuja eläkejärjestelmään säännöllisesti ajanjaksona, joka päättyi välittömästi ennen kuin hänestä tuli ensiksi mainitussa valtiossa asuva; ja</p>
                    <p>b) ensiksi mainitun valtion toimivaltainen viranomainen hyväksyy eläkejärjestelmän yleisesti sellaista eläkejärjestelmää vastaavaksi, jonka tämä valtio on hyväksynyt verotuksessa.</p>
                    <p>Tätä kohtaa sovellettaessa ilmaisu "eläkejärjestelmä" sisältää myös eläkejärjestelmän, joka on perustettu sopimusvaltion sosiaaliturvajärjestelmän mukaisesti.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_27">
                <num>27 artikla</num>
                <heading>Voimaantulo</heading>
                <content>
                    <p>1. Sopimusvaltioiden hallitukset ilmoittavat toisilleen täyttäneensä valtiosäännössään tämän sopimuksen voimaantulolle asetetut edellytykset.</p>
                    <p>2. Sopimus tulee voimaan kolmantenakymmenentenä päivänä siitä päivästä, jona myöhempi 1 kappaleessa tarkoitetuista ilmoituksista on tehty, ja sen määräyksiä sovelletaan:</p>
                    <p>a) Kanadassa:</p>
                    <p>1) lähteellä pidätettävän veron osalta määrään, joka maksetaan tai hyvitetään henkilölle, joka ei asu Kanadassa, sen kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen, jona myöhempi 1 kappaleessa tarkoitetuista ilmoituksista tehdään;</p>
                    <p>2) muun Kanadan veron osalta niihin verovuosiin, jotka alkavat tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen sinä kalenterivuonna, jona myöhempi 1 kappaleessa tarkoitetuista ilmoituksista tehdään;</p>
                    <p>b) Suomessa:</p>
                    <p>1) lähteellä pidätettävien verojen osalta tuloon, joka saadaan sen kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen, jona myöhempi 1 kappaleessa tarkoitetuista ilmoituksista tehdään; ja</p>
                    <p>2) muiden tulosta suoritettavien verojen osalta veroihin, jotka määrätään sen kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen alkavilta verovuosilta, jona myöhempi 1 kappaleessa tarkoitetuista ilmoituksista tehdään;</p>
                    <p>3. Suomen ja Kanadan välillä tulon kaksinkertaisen verotuksen ehkäisemiseksi ja veron kiertämisen estämiseksi Helsingissä 28 päivänä toukokuuta 1990 tehtyä sopimusta (jäljempänä "vuoden 1990 sopimus") lakataan soveltamasta niihin veroihin, joihin tätä sopimusta 2 kappaleen määräysten mukaan sovelletaan.</p>
                    <p>4. Vuoden 1990 sopimus lakkaa olemasta voimassa sinä viimeisenä ajankohtana, jona sitä tämän artiklan edellä olevien määräysten mukaan sovelletaan.</p>
                </content>
            </article>
            <article eId="art_28">
                <num>28 artikla</num>
                <heading>Päättyminen</heading>
                <content>
                    <p>Tämä sopimus on voimassa, kunnes jompikumpi sopimusvaltio sen irtisanoo. Kumpikin sopimusvaltio voi viiden vuoden kuluttua siitä päivästä, jona sopimus tulee voimaan, irtisanoa sopimuksen diplomaattista tietä tekemällä irtisanomisilmoituksen vähintään kuusi kuukautta ennen kunkin kalenterivuoden päättymistä. Tässä tapauksessa sopimuksen soveltaminen lakkaa:</p>
                    <p>a) Kanadassa:</p>
                    <p>1) lähteellä pidätettävän veron osalta, määrään, joka maksetaan tai hyvitetään henkilölle, joka ei asu Kanadassa, sitä vuotta, jona irtisanomisilmoitus tehdään, lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen; ja</p>
                    <p>2) muun Kanadan veron osalta, sitä vuotta, jona irtisanomisilmoitus tehdään, lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen alkavilta verovuosilta;</p>
                    <p>b) Suomessa:</p>
                    <p>1) lähteellä pidätettävien verojen osalta, tuloon, joka saadaan sitä vuotta, jona irtisanomisilmoitus tehdään, lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen; ja</p>
                    <p>2) muiden tulosta suoritettavien verojen osalta, veroihin, jotka määrätään sitä vuotta, jona irtisanomisilmoitus tehdään, lähinnä seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivänä tai sen jälkeen alkavilta verovuosilta.</p>
                </content>
            </article>
            <hcontainer name="conclusions">
                <content>
                    <p>Tämän vakuudeksi ovat allekirjoittaneet, asianmukaisesti siihen valtuutettuina, allekirjoittaneet tämän sopimuksen.</p>
                    <p>Tehty Helsingissä 20 päivänä heinäkuuta 2006 kahtena suomen-, ruotsin-, englannin- ja ranskankielisenä kappaleena kaikkien tekstien ollessa yhtä todistusvoimaiset.</p>
                </content>
            </hcontainer>
        </mainBody>
    </doc>
</akomaNtoso>
